Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

03 березня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС, через підсистему «Електронний суд» звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 1736210 від 18 лютого 2021 року у розмірі 27 828,00 грн та судові витрати судовий збір 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 18 лютого 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІФОЮ» (далі ТОВ «МАНІФОЮ») та [PERSON] укладено договір позики № 1736210. Згідно з умовами договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Сума позики: 9000,00 грн. Акційний фіксований розмір процентів за користування позикою 1,99%, від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований - 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою. 11 серпня 2021 року було укладено договір №11-08/2021 відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1736210. 23 травня 2024 було укладено договір №23/05/24 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1736210. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло таким чином право вимоги до відповідача. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, яка станом на день формування позовної заяви становить 27 828,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 9000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 18 828,00 грн. Ухвалою суду від 21.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Повідомлення про розгляд справи було також опубліковано на офіційному сайті суду. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 1736210. Вказаний Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. Відповідно до п.2.3.3. договору сума позики: 9000 грн. Згідно п. 2.3.4 договору строк позики до 17.03.2021 року (27 днів). З акційною процентною ставкою 1,99000 % на день, базовою процентною ставкою 1,99000% на день (п. 2.4.2., п. 2.4.3 Договору). Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою (п. 2.4.4. Договору). До Договору додано додаток №1 - розрахунок за Договором, графік нарахувань та Правила надання грошових коштів у позику. Як вбачається з довідки ТОВ «МАНІФОЮ» та листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення»№2782_241106152142т від 06.11.2024 року за дорученням ТОВ «МАНІФОЮ» 18 лютого 2021 року було здійснено переказ коштів на картку клієнта: маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay - -80763656 на суму 9000 грн. 11 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №11-08/2021 /а.с. 40-41/, відповідно до умов якого, ТОВ «МАНІФОЮ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІФОЮ» за плату та на умовах, визначених договором. До зазначеного договору факторингу додано акт прийому-передачі реєстру боржників, витяг з Реєстру боржників, згідно яких ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 27 828,00грн,з яких:9000грн заборгованість за основним боргом, 18 828,00 грн заборгованість за відсотками. 23 травня 2023 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №23/05/24, згідно якого первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти/ Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованості від 23 травня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» передало, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло Реєстри Заборгованостей, після чого, до останнього переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до Реєстру заборгованостей від 23травня 2023року до договору факторингу№24/05/24 від 23травня 2023року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 27 828,00 грн, з яких: 9000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 828,00 грн сума заборгованості за відсотками. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач заборгованість за кредитом не погашала, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості у розмірі 27 828,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 18 828,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання Договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів та повернути кредит. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань. Частиною 2 статті 1054ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно вимог ст. 526, ст. 527\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною 5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України\~«Про електронну\~комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови банку. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Фінансові установи свої зобов`язання за вказаними Договорами стосовно надання кредиту виконали, а [PERSON] в порушення умов Договорів зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї перед фінансовими установами утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за Договорами на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512ЦК\~України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». З відповідача підлягає стягненню заборгованість станом на 14.02.2025 року у розмірі 27 828,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 18 828,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Згідно вимогч.1ст.141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги №2 від 01.01.2025 року на суму 9000 грн., витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 на суму 9000 грн. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Однак суд вважає їх не співмірними з розглядом даної справи, яка розглянута у спрощеному провадженні, та зважаючи на вимоги розумності і справедливості вважає за доцільне стягнути з відповідача 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved