Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

16 серпня 2025 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» через свого уповноваженого представника Паладич А.О. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на корить ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 7386289 від 08.02.2023 у розмірі 15828,58 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн (судовий збір). В обґрунтування позову зазначає, що 08.02.2023 між ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та [PERSON] було укладено Договір позики № 7386289 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (далі Договір позики) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 договору, ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в сумі 4000,00 грн на погоджений умовами договору строк, шляхом перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до розділу 2 договору позика надається строком на 30 днів. ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні позики. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за договором позики, що свідчить про прийняття укладеного договору позики. 28.08.2023 між ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-47/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-47/23 заборгованість [PERSON] за договором позики № 7386289 станом на дату відступлення склала 15828,58 грн. Оскільки новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 7386289 від 08.12.2023 становить: заборгованість за основним боргом 4000,00 грн, заборгованість по відсотках 11828,58 грн, пеня 0,00 грн, загальна заборгованість 15828,58 грн. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 19 серпня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві та у клопотанні, долученому до позовної заяви, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та/або відзиву на позовну заяву до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи\~ належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що 08.02.2023 відповідач [PERSON] ознайомився з паспортом споживчого кредиту, що підтверджується його підписом одноразовим ідентифікатором - ai5agdU3tB (а.с. 12-13). Того ж дня, 08.02.2023 між ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір позики № 7386289 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою). Договір підписано зі сторони позикодавця електронним підписом 6gb0Hce0VC та зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором Jo9L6erUk3, як це передбачено у п. 20 договору позики (а.с. 8-11 копія договору позики з додатком). Згідно з п. 1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У договорі зазначений картковий рахунок позичальника [PERSON] [NUMBER] . Відповідно до умов Договору позики: сума позики 4000,00 грн, строк позики 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) 37,21%; базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 2,50 % (фіксована); знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період карантину) 2,70 %; пеня - 2,70 % за день (не застосовується в період карантину); дата надання позики 08.02.2023; дата повернення позики (останній день) 10.03.2023 (п. 2 Договору позики). Проценти за цим договором нараховується щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 4 договору позики). Згідно з п. 5.2 Договору позики позичальник ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з офіційними Правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «ClickCredit»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «Економ» для споживачів фінансових послуг ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «ClickCredit»). Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі - Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Згідно з п. 5.5 договору позики позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості. Або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. Відповідно до п. 27 договору інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. До позовної заяви також додана копія Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція), затверджених наказом директора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» № 15/08/2022 від 15.08.2022, відповідно до п. 6.2 яких передбачено, що проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок) виходячи із строку фактичного користування позикою, починаючи з дня видачі позики (включно) та до повного погашення заборгованості за договором позики, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором позики/додатковими угодами. Також, Правила визначають порядок подовження строку користування позикою (розділ 7). У той же час, дані Правила не містять інформації та в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме ця редакція правил була розміщена на сайті https://clickcredit.ua/informaciya станом на дату укладення договору 08.02.2023, була вивчена позичальником [PERSON] до моменту підписання договору та, що саме ці Правила є невід`ємною частиною договору, в розумінні п. 27 Договору позики. Укладений (підписаний) між сторонами договір не містить умов та порядку автопролонгації строку кредитування з правом позикодавця нараховувати проценти за користування позикою, проте містить умови продовження строку користування позикою за ініціативою позичальника. Так, відповідно до п. 6 договору позики позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за ставкою 2,50% (ставка незмінна протягом всього строку позики), якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Відповідно до п. 15 договору позики у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «ClickCredit») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «Економ» для споживачів фінансових послуг ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «ClickCredit»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п. 2 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору. Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язків за договором позикодавець несе відповідальність згідно чинного законодавства (п. 16 договору позики). Позикодавець ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання п. 1 Договору позики № 7386289 від 08.02.2023\~виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача [PERSON] , що вказаний в договорі - № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджується довідкою вих. № КД-000012742/ТНПП від 24.02.2025 (а.с. 28-29). У свою чергу, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість. З розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором, вбачається, що відповідач [PERSON] здійснював часткове погашення заборгованості, а саме: 14.03.2023 сплатив 700,00 грн, 30.03.2023 700,00 грн та 26.04.2023 1471,42 грн. Станом на 28.08.2023 заборгованість складала 15828,58 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основним боргом, 11828,58 грн заборгованість по відсотках (а.с. 25-27). Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» набув права вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 7386289 від 08.02.2023 на підставі договору факторингу № 01.02-47/23 від 28.08.2023, укладеного між ТОВ\~«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС»), що підтверджується копією договору факторингу (а.с. 30-33), копією платіжної інструкції № 9273 від 29.08.2023 на підтвердження оплати фінансування за договором факторингу (а.с. 34), копією першої і останньої сторінок додатку № 1 до договору факторингу (а.с. 35) копією витягу з реєстру боржників (а.с. 36). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-47/23 від 28.08.2023 заборгованість [PERSON] за договором позики № 7386289 станом на дату відступлення права вимоги склала 15828,58 грн. Оскільки новий кредитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 7386289 від 08.12.2023 становить: заборгованість за основним боргом 4000,00 грн, заборгованість по відсотках 11828,58 грн, пеня 0,00 грн, загальна заборгованість 15828,58 грн (а.с. 36). Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Зі змісту до ч. 1 ст. 1047 ЦК України вбачається, що у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Як зазначено\~у статті\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Відповідно до ст. 514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~статті 1078 ЦК України\~встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України\~фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно\~зі ст. 1080 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~81, ч. 1 ст.\~89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 7386289 від 08.02.2023 у загальному розмірі 15828,58 грн, Відповідач своїх заперечень та доказів на спростування заявлених позовних вимог суду не надав. Ухвалюючи рішення суд враховує наступне. З досліджених доказів судом встановлено, що 08.02.2023\~між ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та\~ [PERSON] в\~електронній формі\~було укладено\~Договір позики\~№ 7386289\~(з\~фіксованою диференційованою\~процентною ставкою),\~на підставі\~якого [PERSON] отримав позику у розмірі 4000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою відсотків за перший день користування позикою за ставкою 37,21% та починаючи з другого дня користування позикою до дати повернення позики базовою процентною ставкою 2,50 % на день. ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Позивач ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА\~ФІНАНС» набув\~права вимоги\~до відповідача\~ [PERSON] \~за договором\~позики №\~7386289\~від 08.02.2023\~на підставі\~договору факторингу\~№ 01.02-47/23\~від 28.08.2023.Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором № 7386289 від 08.02.2023 складає 15828,58 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість за основним боргом, 11828,58 грн заборгованість по відсотках. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що вимогу про стягнення заборгованості в частині заборгованості за договором позики № 7386289 від 08.02.2023 необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених\~законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки. Приписи частин другої та третьої статті\~6\~і статті\~627 ЦК України\~визначають співвідношення між актами цивільного законодавства та договором, зокрема ситуації, коли сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд і коли вони не вправі цього робити. Указані висновки викладені в пунктах 22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17. У частині третій\~статті 6 ЦК України\~зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя\~статті 6 ЦК України\~не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону. У\~статті 627 ЦК України\~зазначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог\~ЦК України\~та інших актів цивільного законодавства. Зі змісту договору позики № 3249668 від 28.09.2021 вбачається, що сторони узгодили розмір процентів за користування позикою (п. 2.4 договору), тобто розмір процентів відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Також, у п. 3.1.3 договору зазначається, що у період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною у п. 2.4.4. Тобто, згідно умов договору передбачене стягнення процентів за користування позикою (проценти за ч. 1 ст. 1048 ЦК України) понад строк, на який надано позику. У той же час, у п. 2.5 договору узгоджено розмір процентів на прострочену позику 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Тобто, сторонами узгоджений розмір процентів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, які підлягають сплаті у випадку прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання за договором. З вищевказаного вбачається, що договір передбачає одночасне стягнення процентів за користування позикою та процентів на прострочену позику у період прострочення позики. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду ч. 1 ст. 1048 ЦК України є регулятивною за своєю правовою природою, а тому проценти за користування кредитними коштами (плата за користування кредитом) можуть нараховуватись лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Розмір процентів за користування кредитом, нарахованих на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України не може бути зменшений судом. На противагу нормі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норма ст. 625 ЦК України за своєю правовою природою є охоронною. Проценти, що нараховуються відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому\~законом\~або договором, є мірою відповідальності боржника (позичальника), якщо він не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України процентів. Розмір нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України процентів може бути зменшений судом, якщо він надмірно великий порівняно зі збитками кредитора. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої\~статті 1048 ЦК України\~і охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Така позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованій зокрема у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16). Підписаний сторонами договір позики передбачає нарахування процентів за користування позикою: за перший день користування позикою у розмірі 37,21%, що складає 1488,40 грн, починаючи з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 10.03.2023, тобто за наступні 29 днів, у розмірі 0,01% за день (знижена процентна ставка), що складає 0,4 грн за день та, відповідно, 11,60 грн за 29 днів (0,4 грн х 29 = 11,60 грн). Також, в договорі сторонами погоджено, що у випадку невиконання позичальником умов застосування зниженої процентної ставка, проценти підлягаю перерахуванню за базовою процентною ставкою 2,50% (яка відповідно до п. 2.4 застосовується з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 10.03.2023) за весь період строку кредитування. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач умов застосування зниженої процентної ставки за договором позики не виконав, а тому в період з 09.02.2023 (з другого дня користування позикою) до 10.03.2023 (дати повернення позики) підлягає застосуванню базова процентна ставка, що і відображено в розрахунку заборгованості 11.03.2023 позикодавець здійснив перерахунок нарахованих (за зниженою процентною ставкою) процентів за базовою процентною ставкою. Проте, в порушення умов договору, позикодавець продовжував нараховувати проценти за користування позикою за базовою процентною ставкою до 05.07.2023 включно. Сторонами погоджена ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% за день (не застосовується в період карантину), проте за понадстрокове користування позикою позикодавцем (первісним кредитором) проценти не нараховувались. Таким чином, згідно з умовами підписаного сторонами договору, відповідач 10.03.2023 мав повернути позикодавцю суму позики 4000,00 грн, а також проценти за користування позикою у загальному розмірі 4388,40 грн, з яких: 1488,40 грн проценти за перший день користування позикою, 2900,00 грн проценти за наступні 29 днів користування позикою за базовою процентною ставкою 2,50 %. Відповідач [PERSON] на погашення заборгованості за договором сплатив суму коштів у загальному розмірі 2871,42 грн (14.03.2023 - 700,00 грн, 30.03.2023 700,00 грн та 26.04.2023 1471,42 грн), які позикодавцем, як вбачається з розрахунку заборгованості, зараховувалися на погашення процентів за користування позикою. Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості, здійснений первісним кредитором, в частині нарахування та заборгованості за відсотками не відповідає умовам укладеного між сторонами договору та вимогам ЦК України. За таких обставин, суд вбачає за необхідне врахувати сплачену відповідачем суму коштів як погашення частини боргу за процентами за користування позикою, які підлягають сплаті за договором. Таким чином, проценти, що підлягають сплаті за договором позики складають 1516,98 грн (4388,40 грн 2871,42 грн = 1516,98 грн). Враховуючи, що первісний кредитор ТОВ\~«1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»не мав права на нарахування відсотків понад строк користування позикою, тому, відповідно до норм ст. 514 та ч. 1 ст. 1077 ЦК України, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не набуло права вимоги щодо стягнення нарахованих первісним кредитором процентів у цій частині. Враховуючи зазначене вище, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 7386289 від 08.02.2023 у розмірі 5516,98 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 1516,98 грн - заборгованість по відсотках. В частині позовних вимог щодо стягнення процентів користування позикою за договором № 7386289 від 08.02.2023 у розмірі 10311,60\~грн -відмовити. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позовна заява була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 7 платіжна інструкція). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом частково задоволено позовні вимоги, а саме у розмірі 5516,98 грн, що у відсотковому співвідношенні до заявлених вимог становить 34,86%, отже з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 844,45 грн (2422,40 х 34,86% = 844,45 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial