Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - адвокат Рудницький Ю.І., за допомогою підсистеми «Електронний Суд», 25.08.2025 звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 65130 грн 11 коп. та понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу фізичним і юридичним особам. [PERSON] є споживачем природного газу по об`єкту, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який є побутовим споживачем, в період з 01.02.2021 по 31.07.2025 (включно) було спожито природного газу на загальну суму 65130,11 грн, вартість якого не сплачена споживачем. Вищезазначений об`єкт нерухомості належить відповідачу на праві власності. Відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. Відповідач являвся споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів Постачальника «останньої надії» яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку позивача. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. За викладених обставин позивач вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 27.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 13 год. 15 хв. 25.09.2025 у приміщенні суду. Ухвалою суду від 25.09.2025 для здійснення повторного виклику відповідача відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 10 год. 00 хв. 24.10.2025. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,не заперечує проти ухвалення заочного рішення в даній справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , споживач - [PERSON] , рахунок - [NUMBER] , ЕІС код - 56ХМ28D43102572D. З даних фінансового стану вбачається, що за період з 01.02.2021 по 01.07.2025, було спожито природний газ 8424,0 куб.м, до сплати 67241.07999999999, сплачено 2110,98 грн, сальдо станом на 01.02.2021 становить -2110,98 грн, сальдо станом на 01.07.2025 становить -65130,11 грн (а.с.16). До матеріалів справи позивачем долучено типовий договір постачання природного газу побутовим споживачем, а також заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», яка не містить ні анкетних даних споживача [PERSON] , ні її підпис (а.с.9-11). Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 4 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Пунктом 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п. 2 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про ринок природного газу»). За змістом статтей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 205, 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц, від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц та від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом в засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Відповідач не надав суду власних розрахунків щодо фактичних обсягів споживання природного газу чи доказів на спростування надання йому послуг з постачання природного газу саме позивачем. За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved