Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до Ширяївського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договорам №200520442 від 03.05.2016 року в загальному розмірі 505422,42 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка не виконує кредитний договір №200520442, украдений 03.05.2016 року між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (ПАТ «Банк Михайлівський») та [PERSON] , права вимоги за якими, позивач набув за договором факторингу. Також позивач просить суд поновити строк для подання позову про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №200520442 від 03.05.2016 року, посилаючись на те, що позовну давність останнім було пропущено з поважних причин. При цьому, позивач посилається на те, що 20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору від 20 липня 2020 року № 7_БМ, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. Крім того, оригінали документів, а саме: кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20 липня 2020 року, були отримані позивачем лише на початку 2023 року. Саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів, на переконання позивача призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови, що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку (частина п`ята статті 267 ЦК України). Також позивач вказує, що поважною причино пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом є військова агресія російської федерації проти України. Оскільки по теперішній час відповідачка грошові кошти не повернула, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомленням) викликом сторін по справі. У судові засідання сторони не з`явились. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання у відповідності до ст.128 ЦПК України повідомлялася належним чином. 16.10.2025 року до суду звернулася із заявою відповідачка, в якій просила розглядати справу за її відсутності та відмовити в позовних вимог в повному обсязі, посилаюсь на те що, вищевказана заборгованість відсутня, а на підтвердження просила долучити до матеріалів справи: копію листа ТОВ «ФАГОР» від 04.03.2019 року та квитанції по сплаті по кредитному договору №200520442. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 27.10.2025 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.05.2016 року між публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та відповідачкою укладено кредитний договір в розмірі 12081,22 гривень, з встановленим строком користування з 03.05.2016 року по 03.05.2018 року (730 днів), розмір процентної ставки за кредитом 0,0001% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99%, починаючи з 1 місяця дії договору (п.2 вищевказаного договору). 03.05.2016 року між [PERSON] та ТОВ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», від імені якого діяв повірений ПАТ «Банк Михайлівський», укладеного договір страхування життя (програма страхування від нещасних випадків держателів платіжних карток банку). 04.03.2019 року ТОВ «ФК «Фагор» видана відповідачці довідка, згідно із якою заборгованість за договором №200520442 від 03.05.2016 року погашена в повному обсязі та договір закритий. 20 липня 2020 року позивач набув право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками Банку, на підставі договору № 7_5М від 20 липня 2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №UA-EA-2020-06-09-000032-b проведеного 15 червня 2020 року. 01 липня 2021 року Північним апеляційним господарським судом прийнято постанову, якою визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» та зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідачки за кредитним договором № 200520442 від 03.05.2016 року 32262,29 гривень: сума збитків з урахуванням 3% річних 2906,26 гривень; сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 15375,87 гривень. Разом заборгованість становить 32262,29 гривень. У відповідності до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 513 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). Як встановлено ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) Відповідно до матеріалів справи, 03.05.2016 року публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» надано відповідачці кредит в сумі 12081,22 гривень, з встановленим строком користування до 03.05.2018 року. У подальшому право вимоги за цим договором ПАТ «Банк Михайлівський» передано ФК «Плеяда», якою, в свою чергу, 20 травня 2016 року право вимоги передано ФК «Фагор». Згідно із довідкою, виданою ФК «Фагор», станом на 04.03.2019 року відповідачем заборгованість за вищевказаним договором погашена в повному обсязі. Отже, відповідачка станом на 04.03.2019 року добросовісно належним чином виконала свої зобов`язання за договором, що підтверджується дослідженими судом доказами. Позивачем не спростовано факту невиконання відповідачкою зобов`язань за договором та неналежність або недопустимість вищевказаної довідки. Після виконання відповідачкою умов договору, договір факторингу, на підставі якого відповідачка виконала зобов`язання перед ФК «Фагор», визнано недійсним згідно із постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року. Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих,що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, внаслідок визнання договору факторингу недійсним, саме на ФК «Фагор» покладається обов`язок щодо повернення іншій стороні всього отриманого на виконання правочину. Суд вважає, що наслідки визнання недійсним договору факторингу не поширюються на відносини між ФК «Фагор» та відповідачкою, а позивач, за наявності підстав, має право звернутись із відповідними вимогами до ФК «Фагор» щодо застосування наслідків визнання недійсним договорів факторингу та повернення коштів, сплачених відповідачкою на погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним ним 03.05.2016 року із публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський». У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем та відповідачкою надано до суду докази на підтвердження обставин, на які кожен посилається. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, як необґрунтованого, оскільки відсутні правові підстави для покладення ризику настання наслідків нікчемності правочину між кредиторами, повторного обов`язку погашення заборгованості за тим самим кредитним договором на відповідача. Щодо судового збору та витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Враховуючи, що в задоволення позовних вимогах відмовлено, то судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed