Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

21 серпня 2025 року [PERSON] з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути інфляційні втрати в сумі 11263 грн. 48 коп. та три проценти річних у сумі 3491 грн. 51 коп. за період з 01 січня 2023 року до 31 липня 2025 року. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 вересня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором № 12 про надання правової допомоги від 07 квітня 2011 року в сумі 45000 грн. На виконання вказаного судового рішення позивачу видано виконавчий лист. 12 листопада 2014 року Центральним відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа, однак до цього часу рішення суду не виконано. Враховуючи викладене, позивач має право на стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних за період з 01 січня 2023 року до 31 липня 2025 року, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського\~районного суду\~м.\~Чернігова від 29\~серпня 2025\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явився, з використанням системи «Електронний суд» подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв або клопотань не подав. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 24 вересня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором № 12 про надання правової допомоги від 07 квітня 2011 року в сумі 45000 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 450 грн. (а.с. 6-7). Вказане рішення суду набрало законної сили і на його виконання стягувачу - [PERSON] було видано виконавчий лист, який ним пред`явлено до примусового виконання. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 18 жовтня 2019 року стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~9031\~грн.\~50\~коп.\~-\~3%\~річних за\~період з\~01\~січня 2018\~року до\~31\~липня 2019\~та 2134\~грн.\~11\~коп.\~-\~інфляційне нарахування\~на суму\~боргу за\~період з\~01.01.2018\~року до\~31.07.2019\~року,\~а всього\~11165\~грн.\~61\~коп.\~Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь держави\~768\~грн.\~40\~коп. (а.с. 8-9). Рішенням Деснянського\~районного суду\~міста Чернігова\~від 16\~березня 2021\~року стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~4117\~грн.\~30\~коп.\~інфляційних нарахувань\~на суму\~боргу за\~період з\~01.08.2019\~до 31.12.2020\~та 3%\~річних за\~період з\~01.09.2019\~до 31.12.2020\~в розмірі\~3265\~грн.\~09\~коп.,\~а всього\~7382\~грн.\~39\~коп.\~Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь держави 908 грн. судового збору (а.с. 10-11). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 червня 2022 року стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~три процента\~річних у\~сумі 1350\~грн.\~та втрати\~від інфляції\~в сумі\~4506\~грн.\~90\~коп.,\~а всього\~5856\~грн.\~90\~коп.\~за період\~з 01\~січня 2021\~року по\~31\~грудня 2021\~року.\~Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь держави\~992\~грн.\~40\~коп.\~у відшкодування\~витрат по\~сплаті судового\~збору (а.с. 12-13). Рішенням Деснянського\~районного суду\~міста Чернігова\~від 13\~березня 2023\~року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] три процента річних у сумі 1350 грн. та втрати від інфляції в сумі 11971 грн. 46 коп., а всього 13321 грн. 46 коп. за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 1073 грн. 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 14-16). З копії листа Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 38 від 21 квітня 2025 року, адресованого позивачу, слідує, що у відділі перебувало зведене виконавче провадження № 60135664. До складу зведеного виконавчого провадження входять 6 виконавчих проваджень, а саме: виконавче провадження № 55866405 з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/2577/14, виданого 24.09.2014 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 45000 грн.; виконавче провадження № 60005245 з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/1444/19, виданого 30.08.2019 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 33707 грн. 07 коп.; виконавче провадження № 60875521 з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/2050/19, виданого 27.11.2019 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 11165 грн. 61 коп.; виконавче провадження № 65314382 з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/632/21, виданого 27.11.2019 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 7382 грн. 39 коп.; виконавче провадження № 69783993 з примусового виконання виконавчого листа № 750/785/22, виданого 09.07.2022 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 5856 грн. 90 коп.; виконавче провадження № 71704475 з примусового виконання виконавчого листа № 750/1281/23 2/750/477/23, виданого 21.04.2023 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь стягувача боргу в розмірі 13321 грн. 46 коп. Останнє виконавче провадження приєднано до зведеного 03.05.2023. Державним виконавцем винесені постанови про передачу вказаного зведеного виконавчого провадження до Коропського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за місцем знаходження майна боржника (а.с. 5). На даний час рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 24\~вересня 2014\~року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 45000 грн. не виконано. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями частин першої, п`ятої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України, зокрема, передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`заний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Цивільного кодексу України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). За таких обставин, враховуючи викладене та те, що відповідачем рішення суду не виконано, а тому суд знаходить підстави для стягнення з відповідача втрат від інфляції та 3% річних, як це передбачено статтею 625 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved