Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ стислий виклад позиції позивача. \~ \~ \~ \~Позивач ТОВ\~«ФК Єврокредит»,\~через свого\~представника адвоката\~Журавльова С.Г.,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача,\~у якому\~просить суд\~стягнути з\~нього заборгованість\~у розмірі\~26276,81гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом- 9987,75 грн.; заборгованості по сплаті відсотків- 16289,06 грн.; а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 11200 гривень. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позову зазначив, що 20.11.2019 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № TDB.2019.0991.1450 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання за вказаним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 26276,81 грн. \~ \~ \~ \~03.09.2024 між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, відповідно до умов договору АТ «Мегабанк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлено право вимоги за договором № TDB.2019.0991.1450 від 20.11.2019 року. 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлено право вимоги за договором № TDB.2019.0991.1450 від 20.11.2019 року. Таким чином, ТОВ «ФК Єврокредит» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Позиції учасників судового провадження. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався. 18.09.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності в якій просить застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що кредитний договір між ним та АТ «Мегабанк» оформлено 20.11.2019, прострочення кредитної заборгованості відбулося 29.11.2022, строк позовної давності сплинув 30 серпня 2025 року, проте позивач звернувся до суду 11 вересня 2025 року. З моменту настання порушення прав позивача минуло більше трьох років, тобто позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову (а.с. 79). 21.10.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло заперечення проти застосування строку позовної давності, в якому зазначають, що перебіг строку позовної давності на період дії воєнного часу зупинено. У зв`язку з цим, загальна позовна давність для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу за кредитним договором № TDB.2019.0991.1450 від 20.11.2019 почала відлік 04.09.2025. \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ «ФК Єврокредит» свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу\~розглядати у відсутність представника товариства. \~ \~ \~ \~Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~ надав\~заяву,\~якій просить\~справу розглянути\~без його\~участі,\~позовні вимоги\~визнає частково,\~а саме\~заборгованість за\~тілом кредиту\~та відсотками.\~Заперечує проти\~стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 11200 гривень, просить їх зменшити. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) (а.с.86). \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.11.2019 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриття кредитної лінії № TDB.2019.0991.1450. Відповідно до п.п. 1.1\~,1.2 договору вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «Мегабанк». Підписання сторонами цього договору вважається одночасно підписанням правил, у зв`язку з чим правила не підлягають додатковому та/або подальшому підписанню. Договір разом з правилами, тарифами на послуги банку, вступають в силу для сторін одночасно з підписанням цього договору і складають єдиний договір. Банк відкриває клієнту: поточний рахунок № [NUMBER] в гривні; поточний рахунок [NUMBER] в доларах США; поточний рахунок № [NUMBER] в Євро; на підставі отриманої від клієнта заяви-анкети встановленого зразка, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи картковий рахунок-1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою, картковий рахунок-2 та картковий рахунок-3 за дебетовою схемою картка, що видається на підставі цього договору є власністю банку. Картка використовується клієнтом для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послуг, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійснення підприємницької діяльності. Банк має право надавати клієнту на картковий рахунок-1 кредит (встановлювати доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії) в сумі та на умовах визначених договором. Кредит використовується клієнтом на споживчі цілі. Операції за картковий рахунок-1 проводяться з урахуванням встановленого доступного ліміту кредитної лінії. Пунктом 2.2 договору встановлено, що максимальний кредит складає 200000 грн., пільговий період для нарахування процентів по заборгованості, що виникла внаслідок здійснення операцій в торгово-сервісних мережах\~до 62 днів; реальна річна процента ставка\~87,30% (а.с.41, 48-51). З виписки з особового рахунку відповідача вбачається, що він активно користувався, наданими йому кредитними коштами (а.с. 42-47, 80-100). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № TDB.2019.0991.1450 від 20.11.2019, станом на 03.09.2024 загальна заборгованість складає 26276,81 грн та складається з заборгованості за основним боргом в сумі 9987,75 грн, заборгованості по не сплаченим відсоткам 16289,06 грн (а.с. 33). 09.07.2024 відповідно до протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 переможцем електронного аукціону з придбання прав вимоги за кредитним договорами стало ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», з яким в подальшому було укладено між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» договір № GL1N426240 від 03.09.2024 року, відповідно до умов договору АТ «Мегабанк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлено право вимоги за договором № TDB.2019.0991.1450 від 23.10.2019 року (а.с. 14-20, 61). 27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК «Єврокредит»\~укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» відступило свої права вимоги, а ТОВ «ФК «Єврокредит» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі було відступлено право вимоги за договором № TDB.2019.0991.1450 від 23.10.2019 року (а.с. 12-13,17,32). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ст.610ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 526, 1054ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Крім того, положеннями ст.\~512\~ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст.\~513\~ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України. Правилами ст.\~517\~ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позивач обґрунтовано вимагає виконання відповідачем взятого на себе зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору. Щодо пропущення позивачем позовної давності суд зазначає наступне. Статтею 256\~ЦК України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За приписами ст.257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України). За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду. Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено ст.263та264 ЦК України. Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності. Так, постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11.03.2020\~№ 211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,спричиненої\~коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби(COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено п. 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020. У зв`язку з цим, початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02.04.2020 Законом № 540-IX. Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.09.2023 у справі № 910/18489/20. Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24.00 год 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02.04.2020 до 30.06.2023. Поряд із цим Указом Президента України від 24.02.2022№ 64/2022«Про введення воєнного станув Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(далі -Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено п. 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст.257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон №2102-IXнабрав чинності 17.03.2022. Надалі Законом України від 08.11.2023 № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) п. 19 розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30.01.2024. Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29.01.2024, а після 30.01.2024 перебіг такого строку зупинився до 04.09.2025. З огляду на це, в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 до 04.09.2025 перебіг строку звернення до суду зупинявся. Зазначені висновки відповідають тим, що наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24. З 02.04.2020 діяв механізм продовження позовної давності на строк дії карантину (п. 12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК України у редакції Закону № 540-IX), який тривав до 30.06.2023, а з 17.03.2022 - також продовження на строк дії воєнного стану (п.19 у редакції Закону № 2120-ІХ) до 29.01.2024. Надалі з 30.01.2024 до 04.09.2025 перебіг позовної давності був зупинений (нова редакція п. 19,Закон № 3450-ІХ), а з 04.09.2025 зазначений пункт виключено (Закон № 4434-ІХ), що поновило перебіг строків. Договір укладено 20.11.2019, позов подано 11.09.2025, тобто під час зупинення перебігу позовної давності. За таких обставин загальний трирічний строк звернення до суду не сплинув, а доводи відповідача про його пропуск є необґрунтованими та відхиляються судом. Висновки суду. Банк свої зобов`язання за довогором належним чином виконав кошти надав, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та нарахованими процентами. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № TDB.2019.0991.1450 від 20.11.2019 в розмірі 26276,81 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Щодо вимог представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн., суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року з додатками, акт прийому-передачі наданих послуг від 14.08.2025 року № 12115987 на суму 11200,00 грн., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 25-31, 60). Згідно з ч.3 ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України\~розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Суд,\~проаналізувавши матеріали\~справи,\~вирішуючи питання\~про відшкодування\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу при\~розгляді справи\~в суді,\~приймає до\~уваги обставини\~справи,\~умови укладеного\~договору про\~надання правової\~допомоги,\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом\~акт про\~підтвердження факту\~надання правничої\~(правової)\~допомоги адвокатом\~(виконання\~робіт,\~надання послуг),\~відповідність правової\~винагороди за\~надані юридичні\~послуги.\~Разом з\~цим,\~суд враховує\~малозначність справи,\~її типовий\~характер та\~розгляд у\~спрощеному позовному\~провадженні з\~викликом осіб\~у судове\~засідання,\~які у\~судове засідання\~не з`явилися,\~від представника\~позивача надійшла\~заява про\~розгляд справи\~без його\~участі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 3000 гривень. Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до задоволених вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено у повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. (а.с. 7).

Outcome: approved