Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до Дніпровського районного суду міста Кам`янське з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.06.2022 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 37822Га2д , відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Nissan (д.р.н. [NUMBER] ). 17 листопада 2022 року о 12.35 в м.Кам`янське, проспект Т.Шевченка , сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Nissan (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Porsche Cayenne (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Nissan (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту № 37822Га2д від 06.06.2022 року (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в відповіді від НПУ № 3022321790018891 про ДТП та акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками). Згідно відповіді від НПУ № 3022321790018891 про ДТП та постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15.12.2022 , дорожньо- транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування , страхового акту №ARХ3509851 від 03.01.2023 року та умов договору страхування за № 37822Га2двід 06.06.2022 , розмір страхового відшкодування склав 53\~667,47 грн., яке позивачем було сплачено на СТО , що підтверджується платіжною інструкцією № 941624 від 04.01.2023 Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату, страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до п. 3 Договору страхування № 37822Га2д від 06.06.2022 вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Креді Агріколь Банк». П. 27.1 Договору страхування № 37822Га2д від 06.06.2022 передбачено, що страхове відшкодування виплачується на підставі заяви Страхувальника (Вигодонабувача) і страхового акту, який складається Страховиком. Позивачем та ПАТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Генерального договору № ІМА-11-1/2011 про співробітництво та додаткової угоди № 11 погоджено умови щодо отримання згоди вигодонабувача щодо визначення напрямку виплати страхового відшкодування. Зокрема, відповідно до п. 5.2 Генерального договору № ІМА-11-1/2011 про співробітництво (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 22) по інших заявлених страхових випадках Страховик здійснює виплату страхового відшкодування на поточний рахунок СТО чи іншої ремонтної організації, де проводиться ремонт чи відновлення застрахованого майна, без попереднього погодження з Банком. Відповідно до п. 27.13 Договору страхування № 37822Га2д від 06.06.2022 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 53 667,47 грн. -0,00 грн. = 53 667,47 грн. 53 667,47 грн.- вартість відновлювального ремонту ТЗ Nissan (д.р.н. [NUMBER] ) згідно рахунку-фактури № 3П-00000905, акту виконаних робіт № 00000001583; 0,00 грн.- франшиза згідно Договору страхування. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано. шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, 8 межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати Її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ. тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи |на викладене вище. до АТ «СКО «АРКО» (правонаступника АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ»), позивач по справі, перейшло право вимоги на отримання від винної особи ( [PERSON] ) компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Nissan (д.р.н. [NUMBER] [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.11.2022 року о 12:35 в м. Кам`янське, проспект Т. Шевченка. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Porsche Cayenne (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СК «КРЕДО» згідно полісу № ЕР/210017601 (що підтверджується відповіддю від НПУ № 3022321790018891 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № ЕР/210017601). Полісом № ЕР/210017601 встановлений ліміт відповідальності ТДВ «СК «КРЕДО» в розмірі 160 000,00 грн., франшиза -3 200,00 грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на дату ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані З відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу; розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 06.03.2023 року позивач звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО» з заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № СУ/010879/3. ТДВ «СК «КРЕДО» було розраховано страхове відшкодування в розмірі 37 495,94 грн. Відповідно до Угоди про здійснення страхового відшкодування від 02.08.2023 фактична виплата ТДВ «СК «КРЕДО» склала 33 746,35 грн. Відповідно до п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років-для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ: 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Відповідно до п. 7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 винятками стосовно використання зазначених вимог є: б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)). ТЗ Nissan (д.р.в. [NUMBER] ) відновлювався ремонтом до зазначеної страхової події (про що свідчить роздруківка з системи " AudaHistory " на базі платформи "Audatex", яка дає інформацію про загальну вартість ремонту транспортного засобу), отже є підстави для застосування коефіцієнту фізичного зносу. ТДВ «СК «КРЕДО» було розраховано коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,33 та застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості замінюваних матеріалів, зазначених в рахунку-фактурі № 3П-00000905, який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля (зазначеної позиції дотримується Північний апеляційний господарський суд У справах № 910/3178/19, 910/17521/18, 910/469/19). Детальний розрахунок виплаченого страхового відшкодування наведений в листі ТДВ «СК «КРЕДО» вих. № 2303 від 22.09.2023 р. з додатком. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 16 171,53 грн. (шістнадцять тисяч сто сімдесят одна гривня 53 коп.). 53 667,47 грн. - 37 495,94 грн. -16 171,53 грн. Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (із змінами та доповненнями) при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст. 453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди. шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України З розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Крім того в п. 72 вищезазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду зазначено «72. Відтак, "відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за "| договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і й сумою страхового відшкодування». - У постановах Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 201/1431/16-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17, від 20 березня 2019 року у справі № 199/6667 /15-ц, зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) за договором майнового страхування транспортного засобу. Як зазначає Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі № 6-6068св11 від 14 березня 2012 року «у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму». Відповідно до п. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 53 667,47 гри., а ТДВ «СК «КРЕДО» сплачено. страхове відшкодування в розмірі 37 495,94 грн., отже ціна позову становить 16 171,53 грн. 53 667,47 грн.- 37 495,94 грн. =16 171,53 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди 16 171,53 грн. та судовий збір. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 23.05.2025 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження . Представник позивача до судового засідання не з`явився , про час, дату та місце розгляду повідомлений належним чином , надав заяву про розгляду справи за відсутності представника , проти винесення заочного судового рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився , про час, дату та місце розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення за місцем її реєстрації ухвали суду , позовної заяви з додатками та судових повісток замовною кореспонденцією поштою.Відповідач правом бути присутньою у судовому засіданні , надати відзив на позовну заяву не скористалася, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року постановлено розглядати справу заочно. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 17 листопада 2022 року о 12.35 в м.Кам`янське, проспект Т.Шевченка , сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля Nissan (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Porsche Cayenne (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Nissan (д.р.н. [NUMBER] ). Відповідно до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.12.2022 по справі № 208/6433/22 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не потребує доведення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 06.06.2022 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 37822Га2д , відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Nissan (д.р.н. [NUMBER] ). Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату, страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування , страхового акту №ARХ3509851 від 03.01.2023 року та умов договору страхування за № 37822Га2двід 06.06.2022 , розмір страхового відшкодування склав 53 667,47 грн., яке позивачем було сплачено на СТО , що підтверджується платіжною інструкцією № 941624 від 04.01.2023 Відповідно до п. 3 Договору страхування № 37822Га2д від 06.06.2022 вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Креді Агріколь Банк». П. 27.1 Договору страхування № 37822Га2д від 06.06.2022 передбачено, що страхове відшкодування виплачується на підставі заяви Страхувальника (Вигодонабувача) і страхового акту, який складається Страховиком. Позивачем та ПАТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Генерального договору № ІМА-11-1/2011 про співробітництво та додаткової угоди № 11 погоджено умови щодо отримання згоди вигодонабувача щодо визначення напрямку виплати страхового відшкодування. Зокрема, відповідно до п. 5.2 Генерального договору № ІМА-11-1/2011 про співробітництво (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 22) по інших заявлених страхових випадках Страховик здійснює виплату страхового відшкодування на поточний рахунок СТО чи іншої ремонтної організації, де проводиться ремонт чи відновлення застрахованого майна, без попереднього погодження з Банком. Відповідно до п. 27.13 Договору страхування № 37822Га2д від 06.06.2022 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи. Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 53 667,47 грн. -0,00 грн. = 53 667,47 грн., з яких 53 667,47 грн.- вартість відновлювального ремонту ТЗ Nissan (д.р.н. [NUMBER] ) згідно рахунку-фактури № 3П-00000905, акту виконаних робіт № 00000001583; 0,00 грн.- франшиза згідно Договору страхування. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди відповідача [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Porsche Cayenne (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СК «КРЕДО» згідно полісу № ЕР/210017601 (що підтверджується відповіддю від НПУ № 3022321790018891 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № ЕР/210017601). Полісом № ЕР/210017601 встановлений ліміт відповідальності ТДВ «СК «КРЕДО» в розмірі 160 000,00 грн., франшиза -3 200,00 грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на дату ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані З відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу; розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 06.03.2023 року позивач звернувся до ТДВ «СК «КРЕДО» з заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № СУ/010879/3. ТДВ «СК «КРЕДО» було розраховано страхове відшкодування в розмірі 37 495,94 грн. Відповідно до Угоди про здійснення страхового відшкодування від 02.08.2023 фактична виплата ТДВ «СК «КРЕДО» склала 33 746,35 грн. Транспортний засіб Nissan (д.р.в. [NUMBER] ) відновлювався ремонтом до зазначеної страхової події (про що свідчить роздруківка з системи " AudaHistory " на базі платформи "Audatex", яка дає інформацію про загальну вартість ремонту транспортного засобу), отже є підстави для застосування коефіцієнту фізичного зносу. ТДВ «СК «КРЕДО» було розраховано коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,33 та застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості замінюваних матеріалів, зазначених в рахунку-фактурі № 3П-00000905, який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. Детальний розрахунок виплаченого страхового відшкодування наведений в листі ТДВ «СК «КРЕДО» вих. № 2303 від 22.09.2023 р. Враховуючи той факт, що поліс обов`язкового страхування відповідача № СУ/010879/3не покриває усю суму відшкодування, то різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить : 16 171,53 грн. з розрахунку 53 667,47 грн. - 37 495,94 грн. -16 171,53 грн. У постановах Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 691цс15, Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 201/1431/16-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17, від 20 березня 2019 року у справі № 199/6667/15-ц, зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) за договором майнового страхування транспортного засобу. Як зазначає Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі №6-6068св11 від 14 березня 2012 року «у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Матеріалами справи підтверджується завдання шкоди відповідачем та компенсація завданої шкоди позивачем постраждалій особі. Проте, стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені наявними у справі доказами, у зв`язку з чим підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «АРКС» сума завданих збитків у порядку регресу у розмірі 16\~171,53 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved