Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

19.08.2025 до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.03.2012 виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис № 01. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося через різні несумісні характери та погляди на життя, що у повсякденному побуті призводило до прикрих непорозумінь, стосунки поступово погіршувалися, між сторонами виникали сварки та конфлікти, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Фактично як подружжя сторони не проживають з липня-серпня 2023, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач зазначає, що він у 2024 році проходив службу у в/ч [NUMBER] , у період з 19.09.2024 по 04.07.2025 він перебував у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України та в подальшому був звільнений з полону. Відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, та, окрім того, рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 20.03.2025 у справі № 141/696/24 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей та стягнуто аліменти на дітей. Позивач зазначає, що 18.08.2025 в телефонному режимі запропонував відповідачу [PERSON] розірвати шлюб в спрощеному порядку через органи ДРАЦС, проте відповідач відмовилась, оскільки хоче користуватись грошовими виплатами, про що повідомила позивача. За вказаних\~ обставин позивач вважає, що подальше спільне збереження сім`ї є неможливим та недоцільним, відтак звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 26.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 141/730/25 та призначено розгляд справи на 25.09.2025. Судове засідання, призначене на 25.09.2025, не відбулось та було відкладено на 07.10.2025, у зв`язку з відпусткою судді. Судове засідання, призначене на 07.10.2025 не відбулось та було відкладено на 23.10.2025, у зв`язку із неявкою сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 23.10.2025 не з`явився. При цьому,\~25.09.2025\~до суду\~надійшла заява\~позивача [PERSON] \~від 25.09.2025\~про розгляд\~справи №\~141/730/25 без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо винесення судом заочного рішення, судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялася про час, день та місце розгляду справи № 141/730/25 шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації, однак в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала, причини поважності неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. При цьому, конверти з кореспонденцією суду, надіслані на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до\~ч.\~2,\~4,\~6,\~7\~ст.\~128\~ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 26.08.2025, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199\~ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 26.08.2025 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Зокрема, відповідно до вимог ст.\~275\~ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 4 статті 223\~ЦПК України\~визначено,\~що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 23.10.2025 постановлено провести заочний розгляд справи № 141/730/25\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як убачається зі свідоцтва про шлюб (повторного) серії [NUMBER] , виданого 16.11.2023 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 07.03.2012 виконавчим комітетом Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 01. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] , виданого 14.11.2023 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] , виданого 14.11.2023 Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 20.03.2025 у справі № 141/696/24 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення від 31.10.2024 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 01.05.2025. Згідно листа ДП «Український національний центр розбудови миру» № 09-07/24516 від 17.07.2025, [PERSON] , [INFO] , солдат в/ч [NUMBER] , перебував у полоні та був звільнений 04.07.2025 Як убачається з довідки № 34/А-2744д, виданої 16.07.2025 Службою безпеки України, солдат [PERSON] , [INFO] , у період з 19.09.2024 по 04.07.2025 перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України. Причиною розпаду сім`ї є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2023 року, шлюб носить формальний характер, сторони спільно не проживають, тому позивач вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи у відповідності до ст. 111 СК України необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд враховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (61-3235св19). Враховуючи вище зазначені положення законодавства та судової практики, а також установлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Виходячи з того, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені та шлюб носить лише формальний характер, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам дітей, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно частин 1-2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved