Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що 05 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» далі- товариство та відповідачем укладено кредитний договір № 102828630, за власного волевиявлення відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан». Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного договору разом з додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті товариства, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно до умов даного кредитного договору відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000,00 гривень. 13 жовтня 2021 року згідно умов Договору відступлення права вимоги № 10Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 102828630 від 05.07.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Сума заборгованості відповідача становить 35200,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 гривень; заборгованість за відсотками 26400,00 гривень; заборгованість за комісійними винагородами 800,00 гривень. Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Також, позивачем направлялась на адресу відповідача досудова вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором. Проте, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 102828630 від 05.07.2021 року в розмірі 35200 гривень 00 копійок, понесені судові витрати у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Також просить справу розглядати без участі їх представника. Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківкою відстеження поштового відправлення «Укрпошти», з якої вбачається, що поштове відправлення вручено одержувачу 16 жовтня 2025 року, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Справу судом\~розглянуто у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~згідно з\~вимогами статтями\~274-279 ЦПК України. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 05 липня 2021 року [PERSON] заповним Анкету-заяву на кредит № 102828630, згідно якої погоджено умови кредитування: погоджена сума 8000,00 гривень, погоджений строк 30 днів, комісія за надання -10,00% одноразово, ставка процентів 1,00% за кожен день користування. /а.с. 8/ Відповідно до Витягу до Договору факторингу № 10Т від 13.10.2021 року, сформованого 19 серпня 2025 року, зазначений [PERSON] , номер кредитного договору 102828630, дата договору 05.07.2021 року, сума заборгованості разом 35200,00 гривень, сума заборгованості за тілом 8000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 26400,00 гривень, сума заборгованості за комісією 800,00 гривень. /а.с. 10/ Згідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, виданої ТОВ «Мілоан», зазначено, що [PERSON] згідно кредитного договору № 102828630 отримав 05.07.2021 року кредит у розмірі 8000,00 гривень та йому нараховувались проценти згідно п. 1.5.2. договору в розмірі 80,00 гривень, згідно п.п.1.6, 2.3.1.2 договору в розмірі 400,00 гривень. Борг по тілу 8000,00 гривень, борг по відсотках 26400,00 гривень, борг по комісії 800,00 гривень, загальний борг 35200,00 гривень. /а.с. 11/ Відповідно до Договору про споживчий кредит № 102828630, укладеного 05 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» далі товариство та [PERSON] далі- позичальник, разом сторони, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 8000,00 гривень, у валюті Українські гривні, кредит надається строком на 30 днів, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 04.08.2021 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 11200,00 гривень. Комісія за надання кредиту 800,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 2400,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2., 2.3. цього договору. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Нарахування товариством процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору. Продовження вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4. договору, а у випадках пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Усі платежі за кредитним договором повинні здійснюватись позичальником шляхом переказу коштів товариству у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим договором. У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку користування з урахуванням пролонгації та оновлених графіків платежів, за наявності вимоги товариства зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15% суми простроченого платежу. Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п. 1.4. договору./а.с.12-16/ Даний кредитний договір підписаний відповідачем електронним ключом. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту № 102828630, передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (кількість платежів, розмір платежів, періодичність внесення платежів) та інша інформація щодо кредитного договору. В даному паспорті зазначено, що сума кредиту 8000,00 гривень, строк кредитування 30 днів, процентна ставка- 1,00% за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.3. договору. Стандартна (базова) процентна ставка 5,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п. 1.3. договору на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2. договору. Комісія за надання кредиту 800,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. /а.с. 16 на звороті -17/ Як вбачається з Договору факторингу № 10Т від 13 жовтня 2021 року, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» далі- фактор та ТОВ «Мілоан» далі- клієнт, разом сторони, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Разом з Правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не заміняє попередній. /а.с. 18-23/ Відповідно до платіжного доручення 29553112 від 05 липня 2021 року, виданого ТОВ «Мілоан», платник: ТОВ «Мілоан», отримувач: [PERSON] , призначення платежу: кошти згідно договору 102828630, сума: 8000,00 гривень. /а.с.24/ Як вбачається з Вимоги про погашення кредитної заборгованості від 25 липня 2025 року, виданої ТОВ «Діджи Фінанс», [PERSON] повідомлявся, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло всіх прав вимоги за кредитним договором № 102828630 від 05.07.2021 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» відповідно до Договору факторингу № 10Т від 13.10.2021 року. Станом на 25.07.2025 року сума боргу за кредитним договором становить 35200,00 гривень. Також зазначено про необхідність погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги та надано нові реквізити для сплати боргу. /а.с. 26/ Відповідно до платіжних інструкцій, виданих АТ «Сенс Банк», ТОВ «Діджи Фінанс» з листопада 2021 року по жовтень 2023 року перерахувало на рахунок ТОВ «Мілоан» кошти згідно Договору факторингу № 10Т від 13.10.2021 року. /а.с. 28-35/ Згідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Статуту, Товариство з обмежувальною відповідальністю «Діджи Фінанс» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. /а.с. 7, 9, 36-42/ Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~статті 11 Цивільного кодексу України,\~зокрема з\~договорів та\~інших правочинів. Отже, вказаний вище Договір породив певні права та зобов`язання сторін. Згідно до\~ вимог\~статті\~629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Як вбачається з частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно до частини другою статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «Мілоан»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до вимог\~ст. 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК\~України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини другої\~статті 517 ЦК\~України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення статті\~ 516 ЦК України, частини другої статті\~517 ЦК України\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України. Зокрема, в постанові Верховним Судом України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 вказується, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним». Отже, виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку про необов`язковість згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок зміни кредитора в договорі. Проте, як вбачається з Вимоги про погашення кредитної заборгованості від 25.07.2025 року /а.с. 26/, ТОВ «Діджи Фінанс» повідомляло відповідача [PERSON] про відступлення прав вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс». Крім того, розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами відповідач не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними договорами, ані перед первісним, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, \~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за Договором про споживчий кредит № 102828630 від 05.07.2021 року в розмірі 35200 гривень 00 копійок, обґрунтованими та виходячи із наданого розрахунку позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Згідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок. /а.с. 25/

Outcome: approved