Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі ТОВ «Діджи фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16963,08 грн. Позов обґрунтовується тим, що 25 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102519894, за умовами якого відповідач отримав у борг грошові кошти в розмірі 7000 грн., які зобов`язався повернути, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за цим договором виконало, надало відповідачу кредит в обумовленому розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, кредит не повернув, проценти та комісію не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 16963,08 грн., з яких: 5660 грн. тіло кредиту, 9973,08 грн. проценти, 1330 грн. комісія. На підставі договору факторингу від 29 жовтня 2021 року № 11Т право вимоги за вказаним вище договором про споживчий кредит перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Представник позивача\~ТОВ «Діджи\~фінанс»,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи (про\~що свідчить\~довідка про\~доставку електронного\~документа),\~в судове\~засідання не\~з`явився.\~У позовній\~заяві сформовано\~клопотання про\~розгляд справи\~за відсутності\~представника ТОВ «Діджи фінанс». Відповідач [PERSON] , якому у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання (ч. 10 ст. 130 ЦПК). Процесуальні дії у справі 1 жовтня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 25 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102519894 (далі Договір), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п. 1.1 Договору) (арк. спр. 20-23). Сума кредиту становить 7000 грн. Кредит надається строком на 23 дні з 25 травня 2021 року до 17 червня 2021 року (пункти 1.2, 1.3, 1.4 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 11550 грн. (п. 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту 1330 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом 3220 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору). Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів (п. 2.3.1.2). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору). Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника (п. 3.2.6 Договору). Графіком платежів за договором про споживчий кредит доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (арк. спр. 24). Копією платіжного\~доручення ТОВ\~«Мілоан» від\~25\~травня 2021\~року №\~27978912\~підтверджено успішне\~перерахування [PERSON] \~грошових коштів\~у розмірі 7000 грн. на кредитний рахунок № [NUMBER] (арк. спр. 30). Згідно з наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 102519894 становить 16963,08 грн.: 5660 грн. тіло кредиту, 9973,08 грн. проценти, 1330 грн. комісія. Відповідач частково здійснював погашення кредитної заборгованості. 7 липня 2021 року [PERSON] було сплачено 210 грн. тіла кредиту, 1155 грн. процентів та 210 грн. комісії за пролонгацію; 21 липня 2021 року 565 грн. тіла кредиту, 888 грн. процентів, 100 грн. комісії за пролонгацію, а 6 серпня 2021 року 565 грн. тіла кредиту, 888 грн. процентів, 100 грн. комісії за пролонгацію (арк. спр. 14-15). 29 жовтня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» уклали договір факторингу № 11Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Діджи фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників (арк. спр. 17-19). Згідно копій\~платіжних інструкцій\~від 3\~грудня 2021\~року №\~5,\~10\~січня 2022\~року №\~11,\~3\~лютого 2022\~року №\~1941,\~29\~червня 2022\~року №\~6,\~3\~листопада 2022\~року №\~2687,\~№ 2688,\~2\~грудня 2022\~року №\~2835,\~№ 2836,\~3\~січня 2023\~року №\~3019,\~№ 3020,\~2\~лютого 2023\~року №\~3173,\~№ 3174,\~2\~березня 2023\~року №\~3343,\~№ 3344,\~4\~квітня 2023\~року №\~3601,\~№ 3603,\~№ 3604,\~4\~травня 2023\~року №\~3804,\~№ 3805,\~4\~червня 2023\~року №\~4020,\~№ 4021,\~4\~липня 2023\~року №\~4218,\~№ 4219,\~3\~серпня 2023\~року №\~4423,\~№ 4424,\~5\~вересня 2023\~року №\~4598,\~3\~жовтня 2023\~року №\~4796,\~№ 4797\~ТОВ «Діджи\~фінанс» сплатило\~на користь\~ТОВ «Мілоан»\~кошти згідно\~договору факторингу\~від 29\~жовтня 2021\~року №\~11Т\~та додаткової\~угоди №\~1\~до цього\~договору (арк. спр. 34-40). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу від 29 жовтня 2021 року № 11Т від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит від 25 травня 2021 року № 102519894 на загальну суму 16963,08 грн. (арк. спр. 13). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи фінанс» за договором про споживчий кредит від 25 травня 2021 року № 102519894, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір про споживчий кредит від 25 травня 2021 року № 102519894 в електронній формі. Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кошти в сумі 7000 грн. строком на 23 дні, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами, розмір яких визначений договором. 25 травня 2021 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «Діджи фінанс» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит від 25 травня 2021 року № 102519894, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В укладеному договорі про споживчий кредит від 25 травня 2021 року № 102519894 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія за надання кредиту, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти, не сплатив комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за договором про споживчий кредит від 25 травня 2021 року № 102519894 в розмірі 16963,08 грн., з яких: 5660 грн. тіло кредиту, 9973,08 грн. проценти, 1330 грн. комісія. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит від 25 травня 2021 року № 102519894 у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правової допомоги від 5 травня 2025 року № 42649746 (арк. спр. 26-28), додаткової угоди до цього договору від 29 липня 2025 року № 102519894 (арк. спр. 29), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 11306/10 (арк. спр. 41), детального опису робіт (наданих послуг) від 29 липня 2025 року (арк. спр. 16) та акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 29 липня 2025 року № 102519894 (арк. спр. 10), судом встановлено, що адвокатом Міньковською А.В. надавалася правнича допомога ТОВ «Діджи фінанс» у цій справі. Така допомога полягала у: правовому аналізі обставин спірних правовідносин та наданні правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи фінанс» (витрачений час 1 год., вартість 1000 грн.), складанні позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (витрачений час 2 год., вартість 3000 грн.), формуванні додатків до позовної заяви (письмових доказів) (витрачений час 0,5 год., вартість 500 грн.), поданні позовної заяви та копії позовної заяви з додатками, до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням (витрачений час 0,5 год., вартість 500 грн.). Загальна вартість послуг складає 5000 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved