Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

27.08.2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (з 25.07.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» змінило назву на ТОВ «ВІН ФІНАНС») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 108071 від 21.03.2018 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна», яке відступило право вимоги позивачу, у загальному розмірі 19 970,04 грн, яка складається з: суми заборгованості 15 258,90 грн, суми інфляційних втрат - 3 336,58 грн, суми 3% річних - 1 374,56 грн, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Також, позивач, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує (а.с. 1-7). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, відзив та заперечень проти позову не надала. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 21.03.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 108071 (далі - Договір), на підставі якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 3450 грн. за умови їх повернення протягом 24 днів зі сплатою процентів за ставкою 1,71 % за день користування кредитом. Відповідно до п. 4.4 Договору у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити товариству пеню в розмірі 3 % від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з четвертого дня прострочення, а також штрафи: на четвертий день прострочення - 100 грн., на 30 день прострочення - 300 грн., на 90 день прострочення - 500 грн. 12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги за плату. Відповідно до п. 4 вказаного договору право вимоги переходить в день підписання відповідного реєстру прав вимоги. 15.08.2018 року сторонами договору факторингу підписано реєстр прав вимог № 5, відповідно до якого під № 108071 ТОВ «Авентус Україна» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за договором № 357174. Згідно з розрахунком ТОВ «Авентус Україна» станом на дату відступлення прав вимоги за Договором сума загальної заборгованості склала 15258,90 грн, з яких сума боргу за тілом кредиту склала 3450 грн., сума боргу за відсотками 1490,40 грн, сума боргу за пенею та штрафами 10318,50 грн. Також позивачем нараховано за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 року 3 відсотки річних у розмірі 1 374,56 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3 336,58 грн. Відповідно до наказу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» № 55-к від 25.07.2024 року товариство перейменовано у ТОВ «ВІН ФІНАНС». Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості суд виходив із такого. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач підписавши договір, кредитні кошти отримала, але зобов`язання за договором не виконала, розрахунок позивача, який набув право вимоги за таким кредитним договором, не спростувала, суд доходить висновку, що розмір заборгованості за договором, а також 3 відсотків річних й інфляційних збитків є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені позивачем\~при зверненні\~до суду в розмірі 2 422,40 грн (а.с. 8, 11). Окрім того, позивачем при подані позову заявлено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, договір №33 про надання правової допомоги від 22.03.2024 року, додаткову угоду до цього договору від 22.03.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг), відповідно до якого вартість складання позовної заяви та підготовка додатків до позовної заяви становить 3 500 грн., вартість направлення позову з додатками через підсистему «Електронний суд» становить 1 500 грн. Враховуючи доведеність витрат на правову допомогу, відсутність заперечень відповідача щодо їх розміру, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення таких витрат у розмірі 5 000 грн з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved