Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача Кропивницької міської ради, в якому просила: встановити факт родинних відносин а саме: що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її матір`ю та визнати за нею право власності на 53/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . На випадок свої смерті мати зробила таке розпорядження: належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, на якій він розташований, за номером [ADDRESS] , заповіла - [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується копією заповіту від 07.10.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Писаковською О.І. за реєстровим № 1864. Вона доводиться донькою [PERSON] , яка у встановлені законом строки звернулася до нотаріуса щодо роз`яснення їй порядку оформлення спадщини після смерті матері, однак приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Биков С.С. надав їй роз`яснення від 31.10.2024 р., зі змісту якого вбачається, що їй необхідно встановити в судовому порядку факти, а саме: що вона є дочкою [PERSON] ; що рішення нарсуду Ленінського району м. Кіровограда від 09.02.1982 р., яким посвідчується право власності на 53/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , фактично належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановлення факту родинних відносин з матір`ю для неї є важливим, оскільки породжує такий юридичний наслідок як оформлення свої спадкових прав, через що вона змушена звернутися до суду з даною позовною вимогою, і на підтвердження своїх доводів вона надає документи, а саме: копія свідоцтва про народження [PERSON] , копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49382219 від 07.10.2017 р., копію заповіту від 07.10.2017 р., копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копію Погосподарської книги №7 Початинської сільської ради, копії паспорта, картки платника податків, трудової книжки [PERSON] , та її копію трудової книжки. З вищевказаних документів вбачається, що в них допускалися описки щодо написання прізвища її, так і її матері - [PERSON] . Крім того, зі змісту рішення нарсуду Ленінського району м. Кіровограда від 09.02.1982 р. (справа № 2-25/82) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу побудували домоволодіння [ADDRESS] ., яким було вирішено, позов задовольнити частково, зокрема, визнано право власності на 53/100 частки вищевказаного домоволодіння за [PERSON] . Прізвище « [PERSON] » було вказано і в технічному паспорті на житловий будинок та в свідоцтві про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 26.04.1979 р. Враховуючи смерть її матері, будь-які правові підстави для виправлення описки в рішенні нарсуду Ленінського району м. Кіровограда від 09.02.1982 р. (справа № 2-25/82) щодо написання прізвища останньої наразі відсутні, так само, як і відсутні правові підстави для внесення виправлень щодо реєстрації права власності, проведеної ОКП «Кіровоградське ООБТІ». Також вона змушена також заявити вимогу про визнання права власності в порядку спадкування на частку житлового будинку, належного за життя її померлій матері. Посилаючись на зазначені факти, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 04.07.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, витребувано докази у Приватного нотаріуса Писаковської О.І. Ухвалою суду від 25.09.2025 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. Від представника позивача адвоката Нофенко Ю.В. надійшла заява про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника Кропивницької міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій він зазначив, що при розгляді справи покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення згідно з законодавством. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , уродженка с. Журженці, Лисянського р-ну, Черкаської обл., що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 04.10.2024 р. Кропивницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За життя померлій на праві власності належало на 53/100 частки житлового будинку [ADDRESS] . На випадок свої смерті [PERSON] зробила таке розпорядження: належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, на якій він розташований, за номером [ADDRESS] , заповіла - [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується копією заповіту від 07.10.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Писаковською О.І. за реєстровим № 1864. Позивач,\~ [PERSON] доводиться\~донькою [PERSON] ,\~яка у\~встановлені законом\~строки звернулася\~до нотаріуса\~щодо роз`яснення\~їй порядку\~оформлення спадщини\~після смерті\~матері. Приватний нотаріус\~Кропивницького міського\~нотаріального округу\~Биков С.С.\~надав позивачці\~роз`яснення від\~31.10.2024\~р.\~за №\~233/02-14,\~зі змісту\~якого вбачається,\~що останній\~необхідно встановити\~в судовому\~порядку факти,\~а саме:\~що [PERSON] \~є дочкою\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] ;\~що рішення\~нарсуду Ленінського\~району м.\~Кіровограда від\~09.02.1982\~р.,\~яким посвідчується\~право власності\~на 53/100\~частки житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на ім`я\~ [PERSON] ,\~фактично належить\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] . У роз`ясненні зазначено, що необхідність у встановленні таких фактів обумовлена розбіжністю у написанні прізвища померлої та її доньки у документах, наданих нотаріусу для підтвердження факту родинних відносин та належності спадкодавці нерухомого майна. В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відтак, встановлення факту родинних відносин з матір`ю для позивача є важливим, оскільки породжує такий юридичний наслідок як оформлення свої спадкових прав, через що остання змушена звернутися до суду з даною позовною вимогою. Так, згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 15.05.1965 року Початинським сільським ЗАГСом Лисянського району Черкаської області, [INFO] в с. Початинці, Лисянського району, Черкаської області народилася [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 21. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . На адвокатський запит, Виконавчим комітетом Лисянської селищної ради Звенигородського району надано відомості з погосподарської книги будинку, в якому проживала сім`я із зазначенням її складу. За відомостями погосподарської книги № 7 Початинської сільської Ради в період з 1967 по 1968 рр. в с. Початинці проживала сім`я: голова сім`ї - [PERSON] , [INFO] ; дружина - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . За інформацією Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (витяг № 00047528957) дівоче прізвище позивачки [PERSON] - « [PERSON] ». В паспорті громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 14.11.1998 р., та в картці платника податків від 24.07.2017 р., прізвище матері позивачки вказано як « [PERSON] ». Прізвище матері позивачки як « [PERSON] » зазначено також в: трудовій книжці від 13.11.1958 р.; епікризі-виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 8749 від 31.10.2014 р.; лікарському свідоцтві про смерть № 62 від 04.10.2024 р. та в свідоцтві про поховання від 04.10.2024 р. за № 2137. Водночас, в Мультизрізовій комп`ютерній томографії від 21.10.2014 р. та у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 1004 від 11.02.2015 р. прізвище матері позивачки зазначено як « [PERSON] ». З вищевказаних документів вбачається, що в них допускалися описки щодо написання прізвища як позивачки [PERSON] , так і її матері - [PERSON] . Враховуючи сукупність обставин (дати та місця народження, місця проживання, складу сім`ї), можна дійти висновку, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Крім того, помилки були допущені і при написанні прізвища матері позивачки у правовстановлюючих документах на нерухоме майно. За архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом до 01.01.2013 р., зареєстровано за [PERSON] - 53/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності. Підстава реєстрації - рішення нарсуду Ленінського району м. Кіровограда від 09.02.1982 р. (копія архівної довідки додається до позову). Зі змісту рішення нарсуду Ленінського району м. Кіровограда від 09.02.1982 р. (справа № 2-25/82) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу побудували домоволодіння [ADDRESS] . До суду сторони звернулися з позовом про поділ вищевказаного домоволодіння. Так, судом було вирішено, позов задовольнити частково. Зокрема, визнано право власності на 53/100 частки вищевказаного домоволодіння за [PERSON] . Прізвище « [PERSON] » було вказано і в технічному паспорті на житловий будинок та в свідоцтві про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 26.04.1979 р. В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. роз`яснено, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Водночас, враховуючи смерть [PERSON] , будь-які правові підстави для виправлення описки в рішенні нарсуду Ленінського району м. Кіровограда від 09.02.1982 р. (справа № 2-25/82) щодо написання прізвища останньої наразі відсутні, так само, як і відсутні правові підстави для внесення виправлень щодо реєстрації права власності, проведеної ОКП «Кіровоградське ООБТІ». Вищевказане зумовлено тим, що з прийняттям Закону України № 1878-VI від 11.02.2010 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури державної реєстрації прав на нерухоме майно» бюро технічної інвентаризації більше не виконує функцію реєстрації права власності на нерухоме майно, і не має повноважень щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На виконання ухвали суду від Приватного нотаріуса Писаковської О.І. надійшла відповідь (вих. №89/01-16 від 07.08.2025 р.) що спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилась. Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлена можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує його право власності, тому вона не може зареєструвати успадковане нерухоме майно. Згідно ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Пунктом 7 вказаної постанови передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для подальшого належного оформлення спадщини. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки доводи на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Статтею 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України). Статтею 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч.1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки, позивач є спадкоємцем за законом вищевказаного спадкового майна, однак не може оформити свої спадкові права, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині визнання права власності на спадкове майно є доведеними, законними, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати по справі залишаються фактично понесеними.

Outcome: approved