Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

31 липня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва за допомогою системи «Електронний суд», сформована адвокатом Гавровою О.Ю. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Товарна біржа «Нерухомість-Південь», в якому позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 1363 від 24.11.1997 року укладений та Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійсним. Позов обґрунтований тим, що вказаний договір був укладений на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» та зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», проте не посвідчений нотаріально. Сторони виконали всі умови договору та позивач проживає у квартирі. Наразі, через відсутність належного оформлення права власності позивач не може належним чином розпорядитись нерухомим майном. На сьогодні контактів з відповідачами немає, тому відсутня можливість посвідчити договір нотаріально. 06 серпня 2025 року відкрито провадження, призначено судове засідання, витребувано докази з КП «ММБТІ». 02 вересня 2025 р. надійшла відповідь КП «ММБТІ». До судового засідання представник позивача Гаврова О.Ю. подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує і просить задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули, причин не повідомили, відзиву не подали. Враховуючи повторну неявку відповідачів та третьої особи, заяву представника позивача, у відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 24 листопада 1997 року на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» укладено договір №1363 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстровано на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» в журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю за № 1363, а також зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 26.08.1999 р. за реєстровим №16386. За розпорядженням Миколаївського міського голови від 19 лютого 2016 р. № 28р «Про перейменування об`єктів топоніміки», пр. Леніна перейменовано на пр. Центральний. На момент укладення договору купівлі-продажу правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР, який втратив чинність з 01.01.2004 р. на підставі ЦК України N 435-IV (435-15) від 16.01.2003, який набрав чинності 01.01.2004 р. Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Разом з цим, зі змісту договору №1363 купівлі-продажу нерухомого майна від 24 листопада 1997 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований у «Журналі біржових операцій з нерухомим майно» за №1363 від 24 листопада 1997 року та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Стаття 15 Закону України «Про товарну біржу», на яку є посилання у договорі купівлі-продажу, дозволяла членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на дату укладання договору купівлі-продажу квартири, в законодавстві існували протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, мала місце колізія норми ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" та норми кодифікованого нормативно-правового акту, а саме ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року. Разом з цим, у відповідності з\~ч.2 ст. 47 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. З матеріалів справи встановлено, що вищевказаний договір купівлі-продажу був укладений на біржі відповідно до ЗУ "Про товарну біржу", зареєстрований в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», виконаний сторонами, але на теперішній час укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо. При вказаних вище обставинах суд вважає, що позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved