Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У липні 2025 року представник позивача адвокат Топалова Олена Євгенівна звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 03 листопада 2015 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Представник позивача зазначає, що спільне життя у подружжя не склалося через те, що протягом тривалого часу, приблизно з 2021 року відносини між сторонами поступово руйнувалися. Також, представник позивача зазначає, що між сторонами почали все частіше виникати нездоланні непорозуміння, що в подальшому унеможливило збереження їхнього шлюбу. Вказує, що у сторін різні погляди на життя та сімейні цінності. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та довіри. Зазначає, що фактично, сімейно-шлюбні стосунки між сторонами припинено, як сім`я вони не існують, взаємних обов`язків по відношенню один до одного не несуть, спільне господарство не ведуть, між собою не спілкуються. Отже, подальше спільне життя і збереження шлюбу подружжя неможливе та суперечить інтересам позивача. На примирення позивач не згодна, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 вересня 2025 року. У судове засідання 09 вересня 2025 року сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. 14 серпня 2025 року представник позивача адвокат Топалова О.Є. через систему «Електронний cуд» подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, якою просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань до суду не надав. У зв`язку із першою неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 22 жовтня 2025 року. У судове засідання 22 жовтня 2025 року сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Направлена відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання судова повістка повернулась до суду з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. 09 жовтня 2025 року представник позивача адвокат Топалова О.Є. через систему «Електронний cуд» подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, якою просила позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. ч. 2, 4, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутніості учасників справи, що не з`явились у судове засідання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 03 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2958. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] ». У шлюбі у позивача та відповідача дітей немає. Представник позивача вказує, що подальше спільне проживання позивача та відповідача, а також збереження їх родини є неможливим. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для надання строку для примирення сторін немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і не заперечується відповідачем. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved