Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

03.10.2024 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява, в якій позивач просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позов мотивований\~тим,\~що [INFO] померла\~мати позивача\~ [PERSON] .\~Після її\~смерті залишилась\~спадщина у\~вигляді квартири\~ [ADDRESS] .\~Позивач є\~єдиним спадкоємцем\~за законом\~після смерті\~матері [PERSON] \~11.04.2024\~року державним\~нотаріусом Федченко\~О.О.\~позивачу відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті [PERSON] \~у зв`язку\~відсутністю документів,\~які підтверджують\~родинні відносини\~зі спадкодавцем\~та оригіналів\~правовстановлюючих документів\~на квартиру.\~Оригінали вказаних\~документів були\~втрачені на\~тимчасово окупованій\~території.\~Рішенням Ленінського\~районного суду\~міста Запоріжжя\~від 09.07.2024\~року було\~встановлено факт\~родинних відносин\~між позивачем\~та її\~матір`ю.\~Проте відсутність правовстановлюючих документів на квартиру унеможливлює оформлення права власності в позасудовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 07.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпропетровська від 05.06.2025 року залучено Першу Запорізьку державну нотаріальну контору Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якості правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпропетровська від 13.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, натомість її представник адвокат Єрьоміна Є.В. письмово просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Письмово просив розглядати справу без його участі. Правом на подання відзиву не скористався. Просив не стягувати судові витрати, оскільки Маріупольська міська рада права позивача не порушувала та є номінальним відповідачем. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої Запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Письмово просила розглядати справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 19.01.1999 року (а.с. 9). 09.02.2024 року позивач звернулась до держаного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 26). Проте постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Федченко О.О. від 11.04.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с. 97). Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 09.07.2024 року встановлено факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] (а.с. 13-14). Оригінали правовстановлюючих документів на квартиру були втрачені на тимчасово окупованій території. У відповіді Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 27.08.2024 року № 1803 зазначено, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого орендним підприємством «Азовське морське пароплавство» від 19.01.1999 року № 11819, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно від 04.04.2005 року за реєстраційним № 10369136. Повідомлено про неможливість надання копії вказаного свідоцтва з матеріалів інвентаризаційної справи, оскільки первинні ті інші документи Підприємства не вивезені та знаходяться в зоні бойових дій м. Маріуполь Донецької області (а.с. 18). Суд погоджується\~з доводами\~позивача з\~приводу того,\~що на\~теперішній час\~не має\~можливості отримати додаткові докази у зв`язку з тим, що м. Маріуполь Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 2 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань Реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 року. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Приймаючи до\~уваги те,\~що позивач\~є єдиним\~спадкоємцем першої\~черги за\~законом,\~яка прийняв\~спадщину після\~смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В той же час, враховуючи обставини справи та відсутність порушень прав позивача з боку відповідача, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved