Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК« Кредит Капітал», позивач) в особі представника позивача Усенка М.І. звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 8174058 від 18.05.2024, в сумі: 27673,23 грн, на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: [NUMBER] в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614), а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та суми 8000 грн - витрат на професійну правничу допомогу. Позов обґрунтований тим, що 18.05.2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі також кредитодавець, Первісний кредитор) був укладений Договір про споживчий кредит № 8174058 (надалі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 8699 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 ) відповідач не сплатив кредитні кошти, комісію і проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується платіжним дорученням. Кредитний договір укладений в електронному вигляді та розміщено в особистому кабінеті відповідача. 24.09.2024 між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №110-МЛ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, та у позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором. Оскільки відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем становить 27673,23 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8699 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 13934,73 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 690 грн, сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання - 4349,5 грн. Позивачем відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості, яка залишена без задоволення. Відповідач правом на відзив не скористався. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025 справа передана на розгляд судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Крім того до суду через систему «Електронний суд» 29.09.2025 надійшла заява від представника позивача адвоката Усенка М.І. про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач \~ [PERSON] \~в судові\~засідання 29.09.2025\~та 28.10.2025\~не з`явився про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлений\~у встановленому\~законом порядку, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судових повісток на адресу його реєстрації. Поштові повідомлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 18.05.2024 [PERSON] заповнив Заву на отримання кредит №8174058 та Анкету-заяву на кредит№8174058, і між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит від 18.05.2024 №8174058 (далі Кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Кредитним договором погоджено такі умови (п.1.1.-1.5.3 Кредитного договору): сума кредиту 8699,00 грн, строк кредиту 360 днів; дата повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту кредиту 13.05.2025; комісія за надання кредиту 690,00 грн, яка нараховується за ставкою 8,05 % від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 34307,10 грн, які нараховуються за ставкою 357,70% річних протягом першого розрахункового періоду, та за стандартною процентною ставкою 511,00 % річних від фактичного залишку починаючи з другого розрахункового періоду. Періодичність сплати процентів згідно з Графіком платежів (додаток № 1 до Кредитного договору)(а.с.3-13). Кредитний договір підписаний з боку відповідача [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 230764 18.05.2024 об 15:26 (а.с.13-14). Анкета-заява на кредит №№8174058 також містить дані про ідентифікацію особи та процес оформлення заяви (а. с. 14). На виконання Кредитного договору ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит в сумі 8699,00 грн на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , як це визначено пунктом 2.1 Кредитного догвоору, що підтверджується копією платіжного доручення 131407801 від 18.05.2024 (а. с. 15). Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Кредитного договору. 24.09.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір про відступлення права вимоги № 110-МЛ, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників права вимоги по Кредитному договору перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Суду також надана платіжна інструкція №5898 від 24.09.2024 про сплату фінансування за відступлення прав вимоги (а.с. 28). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, а також Виписки з особового рахунка за Кредитним договором заборгованість відповідача за Кредитним договором станом на 20.08.2025 становить: 8699 грн за сумою кредиту, 690 грн за комісіями, 13934,73 грн за відсотками, за оишок по неустойці 4349,50 грн, всього 27673,23 грн (а.с. 13). Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, відповідно до п. 6 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суд встановив, що Кредитний договір з додатками укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) кредитодавця, частиною якої є офіційний вебсайті кредитодавця, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, отриманий ним на його телефонний номер, зазначений при реєстрації, що відповідає приписам п. 6 ст.3 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст. 17 Закону «Про електронні довірчі послуги», та має силу договору, який укладений в письмовій формі. Кредитний договір містить усі істотні умови договору позики, а також передбачені Законами України «Про споживче кредитування» та «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, з інформацією, передбачено. Ч. 2. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», отримала інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до укладення Кредитного договору отримала проект цього договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилам, розміщеними на вебсайті кредитодавця. Отже, оскільки Кредитний договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Перед укладенням Договору відповідачу надана уся переддоговірна інформація, що передбачена Законами України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», «Про споживче кредитування», зокрема на офіційному вебсайті ТОВ «Мілоан». ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав повністю, надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8699,00 грн та у строк, визначені умовами Кредитного договору, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з п. 1.5.1 Кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту в сумі 690,00 грн, яка нараховується за ставкою 8,05% від суми кредиту одноразово. Можливість сплати комісії за надання кредиту передбачена, зокрема ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимоги щодо стягнення комісії в сумі 1259,92 грн є обґрунтованими. Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд встановив таке. Згідно з ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення кредитодавець здійснював нарахування процентів за користування кредитом в межах строку кредитування та за ставками, передбаченими Кредитним договором, отже, вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами в сумі 13934,73 грн є обґрунтованими. Щодо нарахування неустойки (щтрафу) за прострочення зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за його користування (п.4.1 Кредитного договору) суд зазначає таке. Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2024, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та станом на день розгляду справи не закінчився та не скасовано. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 роз`яснила, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Заначений принцип відображений також у Рішенні Конституційного Суду України від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012. Відтак, хоч зміни в Закон України «Про споживче кредитування» прийняті пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором в сумі 23323,73 грн (8699,00 грн +13934,73 грн +690,00 грн). Щодо розподілу судових витрат За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат надав договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 №0107, акт №Д/1634 наданих послуг від 20.08.2025, детальний опис наданих послуг до акту від 20.08.2025 за договором про надання правової допомоги, на суму 8000 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 8754,82 грн: (2422,40 грн судового збору + 8\~000 грн витрат на правову допомогу) х 84% (відсоток задоволених позовних вимог).

Outcome: partial