Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

29.07.2025 позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором №14.11.2024-100002549 від 18.11.2024 у розмірі 42519,02 грн. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 18.11.2024 між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір №14.11.2024-100002549 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 18.11.2024 позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту. 18.11.2024 відповідач прийняв пропозицію на умовах, визначених офертою. Позивач направив відповідачу одноразовий ідентифікатор на номер телефону, зазначений відповідачем у анкеті в особистому кабінеті. Відповідач ввів ідентифікатор. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Процентна ставка за договором - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% протягом усього строку користування кредитом. Строк кредитування 140 днів з дати надання. Дата повернення кредиту 06.04.2025. Комісія за надання кредитну 15% від суми кредиту 2250 грн. Неустойка 150 грн за кожен день невиконання кожного окремого зобов`язання. Позивач виконав зобов`язання за договором. Позичальнику надано кредит у розмірі 15000 грн. Позичальник порушив грошове зобов`язання, не повернув кредит повністю, не сплатив усі нараховані проценти. Станом на 06.04.2025 заборгованість за Договором кредиту складає 42519,02 грн, з яких: 15000 грн заборгованість\~ за тілом кредиту, 18900 грн заборгованість за процентами, комісії в розмірі 1119,02 грн, неустойка в розмірі 7500 грн. Відзив не подано. Позивач подав письмову заяву про розгляд справи без участі його представника. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Позивач надав доказ направлення відповідачу копії позовної заяви із додатками. Судова повістка, направлена за місцем реєстрації відповідача, не вручена одержувачу через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідач не з`явився, причин неявки не повідомив, заяв не надходило. Тому, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 18.11.2024 відповідач уклав із ТОВ «Споживчий центр» Договір кредиту №14.11.2024-100002549. Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн на засадах строковості (на строк 140 днів), поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Процентна ставка за договором - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1%. Строк кредитування 140 днів з дати надання. Дата повернення кредиту 06.04.2025. Позивач виконав зобов`язання за договором. Позичальнику надано кредит у розмірі 15000 грн строком на 140 днів шляхом перерахування суми кредиту на картку, вказану споживачем у Заявці та у п.4.1 Договору ( [NUMBER] ). Переказ на карту підтверджено Довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 21.05.2025, за змістом якої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору із ТОВ «Споживчий центр» про переказ коштів перерахувало кошти на платіжну картку [NUMBER] з призначенням платежу «Видача за договором кредиту №14.11.2024-100002549. Позичальник порушив грошове зобов`язання, не повернув кредит, не сплатив проценти. Станом на 06.04.2025 заборгованість за Договором кредиту складає 42519,02 грн, з яких: 15000 грн заборгованість\~ за тілом кредиту, 18900 грн заборгованість за процентами, комісії в розмірі 1119,02 грн, неустойка в розмірі 7500 грн. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі\~ Договору кредиту №14.11.2024-100002549 отримав у тимчасове користування кредитні грошові кошти та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, позов у частині грошової вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, комісії,\~ є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача неустойку. З цього приводу суд вирішив наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ця норма Цивільного кодексу України має однозначний зміст, поширює свою дію на кредитні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору у даній справі, норма, передбачена нормативно-правовим актом-Кодексом має перевагу перед нормами у Законах, тому суд її застосовує і вирішує, що вимога про стягнення неустойки у розмірі 7500 задоволенню не підлягає. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що є судовими витратами позивача, які суд вирішує стягнути на його користь із відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 35019,02*2422,40/ 42519,02 =\~ 1995,11 грн. Сторона позивача у позовній заяві надала попередній орієнтовний розрахунок суми витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн, докази на підтвердження витрат на правничу допомогу зобов`язалася надати протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial