Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

До Садгірського\~районного суду\~м.\~Чернівці надійшов\~позов [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~адвокат Венерська\~Ганна Іванівна\~до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 310. Під час шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не було успішним і загалом не складалось. Позивач переконаний, що немає сенсу продовжувати сімейне життя, оскільки відносини між сторонами зазнали краху через непорозуміння та нездатність домовитись про повсякденні речі. З посиланням на відповідні норми просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Вказаний вище позов відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 переданий на розгляд головуючого судді Асташева\~С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 07.10.2025 після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, прийнято позов [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Венерська Ганна Іванівна до [PERSON] про розірвання\~шлюбудо розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 22.10.2025, про що повідомлено сторони. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача Венерської Г.І., яка діє в інтересах [PERSON] надійшло клопотання в якому просила розгляд справи провести без їх участі. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явилась. Однак до суду надійшла заява в якій вказала що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розгляд справи провести без її участі. Також надала пояснення в яких вказала що метою розлучення це домашнє насилля з боку позивача. Неявка у судове засідання учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглянув письмові матеріали справи та подані до суду заяви, встановив фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідив та оцінив надані докази в сукупності, дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає до задоволення. Суд встановив, що між позивачем [PERSON] , [INFO] та відповідачкою [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб 23.02.2016, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 310, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 2025 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Від шлюбу у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2025 року. Заходів забезпечення позову та доказів не вживалося. Строк для примирення подружжю не призначався. Зупинення провадження у справі не здійснювалося. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд встановив, що шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, примирення між ними стало неможливим, як вказує позивачка, а тому подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини на особисту свободу. Також позивач вказує, що подальше перебування у шлюбі суперечить його особистим інтересам, а збереження шлюбу є неможливим. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає більше перебувати у шлюбі із відповідачкою, не бажає примиритися та зберегти шлюб, відповідачка не з`явився до суду та не подав жодних заяв у яких би вказав про своє бажання зберегти шлюб, -таким чином суд уважає, що наявні правові підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Статтею 113 Сімейного кодексу України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про стягнення судових витрат із відповідача позивач не заявляє. На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved