Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 18 275 грн.\~В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №7871015, за умовами якого [PERSON] надається кредит в розмірі 5 000 грн, строком на 360 днів з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів, дата погашення кредиту 03.05.2025. За користування кредитом нараховуються проценти за зниженою процентною ставкою 0,01% в день (у разі сплати коштів у сумі не менше першого платежу до 07.06.2024 або протягом 3 наступних днів) та за стандартною процентною ставкою 1,5% в день. Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта з використанням картки № [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора С7345. 27.02.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27022025, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 275 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 755 грн заборгованість за процентами, 4 500 грн заборгованість за пенею, штрафами. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 26.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову заявив вимогу про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач\~ [PERSON] \~та його представник в судове засідання не з`явилися. Від відповідача надійшов відзив, у якому він зазначає, що кредитного договору він не укладав та за даним фактом внесено відомості до ЄРДР №12024065430000162 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі ст. ст.\~211,\~223 ЦПК України,\~суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 22.10.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Фактичні обставини, встановлені судом 08.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №7871015, за умовами якого [PERSON] надається кредит в розмірі 5 000 грн, строком на 360 днів з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів, дата погашення кредиту 03.05.2025. За користування кредитом нараховуються проценти за зниженою процентною ставкою 0,01% в день (у разі сплати коштів у сумі не менше першого платежу до 07.06.2024 або протягом 3 наступних днів) та за стандартною процентною ставкою 1,5% в день. Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта з використанням картки № [NUMBER] . Договір підписано електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора С7345 (а.с.5-13); Додатком №1 до договору позики №7871015, який є невід`ємною частиною договору, обчислено загальну вартість кредиту 29 765 грн та реальну річну процентну ставку 3\~243,21%. Додаток №1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С7345 (а.с.13зв.-14). В паспорті споживчого кредиту до договору позики №7871015, підписаному електронним підписом одноразовим ідентифікатором NZ1523, зазначено, що позика в сумі 5 000 грн надається на 360 днів, знижена процентна ставка 0,01% на день, стандартна процентна ставка 1,5% в день, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою 27 000 грн, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою з урахуванням зниженої процентної ставки 24 765 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 32 000 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки 29 765 грн, реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою 9\~089,90% річних, реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки 3\~243,21% річних. Паспорт споживчого кредиту містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором NZ1523 (а.с.15-16). Згідно розрахунку заборгованості за договором №7871015, [PERSON] на основний борг 5\~000 грн нараховано проценти за ставкою 0,01% в день за період з 08.05.2024 по 06.06.2024 на суму 15 грн, за ставкою 1,5% в день за період з 08.06.2024 по 05.10.2024 на суму 9\~000 грн, штрафи у період з 11.07.2024 по 05.10.2024 на суму 4\~500 грн, загальна сума заборгованості складає 18\~275 грн. У розрахунку вказано, що 10.06.2024 проведено платіж на погашення кредиту в сумі 240 грн, який зараховано на погашення процентів (а.с.17-20). 27.02.2025 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» укладено Договір факторингу № 27022005 (а.с.21-23), за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передав за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до Реєстру боржників, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників від 27.02.2025 (а.с.24), реєстром боржників від 27.02.2025 (а.с.25). Згідно реєстру боржників від 27.02.2025, заборгованість [PERSON] за договором №7871015 складає 18 275 грн (5 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 775 грн заборгованість за процентами, 4 500 грн заборгованість за штрафами) (а.с.25). Відповідно до копії витягу з ЄРДР від 16.10.2024, внесено відомості до ЄРДР №12024065430000162 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України Інших доказів по суті позову суду не надано. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України,\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Положеннями ст.1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст.639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У частині першій\~статті 1048 ЦК України\~визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В порядку визначеному ч.2 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"\~первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статей\~512,\~514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша\~статті 1077 ЦК України). Згідно\~статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У судовому засіданні було встановлено, що 08.05.2024 укладено договір №7871015 про надання споживчого кредиту, в якому міститься підпис, печатка директора ТОВ «Авентус Україна» та електронний підпис одноразовим ідентифікатором С7345/ [PERSON] . Умовами договору узгоджено розмір, строк позики та умови кредитування. Згідно з п.1.3, п.2.1 договору №7871015 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося передати 08.05.2024 або 09.05.2024 [PERSON] кошти в сумі 5\~000 грн, шляхом перерахування позики на рахунок позичальника з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , зазначений останнім в договорі. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо\~безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою\~статті 10 ЦПК України\~і\~статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства\~суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (статті\~12,\~81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як було зазначено вище, кошти за договором №7871015 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024 від ТОВ «Авентус Україна» [PERSON] мав отримати у безготівковій формі шляхом перерахування їх за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . З наведених норм законодавства убачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Відповідно до реєстру боржників від 27.02.2025 до договору факторингу № 27022025 від 27.02.2025, TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №7871015 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024. Разом із тим, судом встановлено, що позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем ТОВ «Авентус Україна» були перераховані грошові кошти [PERSON] в розмірі, що передбачений договором №7871015 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024, а відповідач ці кошти отримав. Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Доданий \~ \~ \~ \~до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором №7871015 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024 не є належним доказом надання відповідачеві кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. За вказаних обставин, у зв`язку з недоведенням позивачем належними, допустимими та достовірними доказами факту перерахування кредитних коштів в розмірі 5\~000 грн [PERSON] , а отже і обставин їх надання з метою доведення виконання умов договору №7871015 про надання споживчого кредиту від 08.05.2024, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити повністю. Розподіл судових витрат Згідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. покласти на позивача. Заяв про розподіл інших витрат не надійшло. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed