Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми борг, посилаючись на те, що 22.03.2021 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області задоволено позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завданих збитків в порядку регресу у розмірі 131 750 грн. 89 коп., та судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп. Позивач вказує, що 23.11.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66689890 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду 22.03.2021 року в повному обсязі. Позивач зазначає, що він має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення. Відповідно до розрахунку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати у розмірі 52 286 (п`ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 18 коп. та 3% річних у розмірі 10 558 (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 05 коп. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його відсутності, в позові відмовити та звільнити від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом 2 групи. Відзив на позовну заяву не надавав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що рішенням\~Южноукраїнського міського\~суду Миколаївської\~області від\~22.03.2021\~по справі\~№486/1030/20\~позовні вимоги\~Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України до\~ [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завданих збитків в порядку регресу у розмірі 131 750 грн. 89 коп., та судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп. 23.11.2023 заступником начальника відділу Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павловою Наталією Сергіївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66689890 з примусового виконання виконавчого листа №486/1030/20 про стягнення завданих збитків в порядку регресу в розмірі 131\~750,00 грн у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (постанова Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року по справі №373/2054/16-ц). Нарахування 3% річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3% річних від простроченої суми. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц дійшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Позивач у позові вказує, що він має право на стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, починаючи з наступного дня винесення рішення суду по справі №486/1030/20 23.03.2021 року та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі 22.11.2023 року. Розмір заборгованості відповідно до наданого розрахунку за період з квітня 2021 року по листопад 2023 року складає: інфляційні втрати у розмірі 52 286 (п`ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 18 коп., 3% річних у розмірі 10 558 (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 05 коп. Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону. Між позивачем та відповідачем не укладено жодних договорів про надання позики/кредиту, оскільки по даній справі виплата проводилась за пошкоджений транспортний засіб іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому в порядку регресу стягнуто з відповідача завданих збитків, про що винесено рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.03.2021 року по справі №486/1030/20. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 52 286 (п`ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 18 коп., 3% річних у розмірі 10 558 (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 05 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №14438 від 09 травня 2025 року. Оскільки позовні вимоги про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. В свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок підлягає компенсації Моторному (транспортному) страховому бюро України за рахунок держави, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved