Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. В обгрунтування заяви зазначив, що [PERSON] (далі - позичальник) звернувся до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі АК КБ «ПРИВАТБАНК») з метою отримання банківських послуг. Позичальнику відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшено. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, водночас, позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. [INFO] [PERSON] помер, станом на дату смерті позичальниказаборгованість за договором становить 36133,71 грн. Тому, оскільки спадкоємицею позичальника є відповідачка, саме з неї підлягає стягнення суми спірної заборгованості. ІІ.\~Процесуальні дії\~у справі Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва за клопотанням позивача витребувано докази у Центру надання адміністративних послуг Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації та у Двадцять першої київської державної нотаріальної контори. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. До суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Зміст вимог позивача полягає у праві на стягнення заборгованості кредитором зі спадкоємця боржника. Судом встановлено, що 17 листопада 2010 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.95-96 Том 1). На підставі договору № б/н від 17 листопада 2010 року про надання банківських послуг [PERSON] отримав кредитну картку з початковим кредитним лімітом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 71000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку (а.с.93-94 Том 1). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав свої зобов`язання у повному обсязі, водночас, позичальник свої зобов`язання не виконав, не повернув витрачену частину кредитних коштів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 36113,71 грн. (а.с.11-92 Том 1). [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] (а.с.154 Том 1). На виконання ухвали Оболонського районного суду міста Києва від Двадцять першої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 44/2024 від 18 січня 2024 року, заведеної щодо майна померлого [PERSON] (а.с.4-52 Том 2). Із матеріалів спадкової справи № 44/2024 вбачається, що єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого [PERSON] у встановленому законом порядку. Діти спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились (а.с.7 зі зворотнього боку,8,10). 8 листопада 2024 року позивач направив відповідачці лист-претензію, згідно з якою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явив свої вимоги, однак станом на день подання позовної заяви заборгованість за договором не сплачена (а.с.173 Том 2). Позивачка направила до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги у повному обсязі (а.с.53). \~IV. Мотивована оцінка суду та норми права, які ним застосовані Статтями\~525\~та\~526 ЦК України (далі -\~ЦК України)\~передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За змістом статей\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з вимогами статей\~626,\~628\~Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими був ознайомлений позичальник. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статей 1268, 1269 ЦК України. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Чтаттею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України). Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно в межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника, у разі його смерті, за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника. Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали. Зазначений правовий висновок корелює правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, від 9 листопада 2022 року у справі № 295/15702/20. Згідно з частинами 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, оскільки відповідачка є єдиною спадкоємицею боржника [PERSON] , а також врахочуючи те, що [PERSON] визнає позовні вимоги, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з чим, згідно з вимогами статей\~141,\~142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. На підставі статей 525, 526, 610, 612, 626, 628,634, 638, 1216, 1218, 1268, 1270,1281, 1282 ЦК України та

Outcome: approved