Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. 20 травня 2025 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач позовні вимоги мотивувала наступним. 21 червня 2008 року її сином [PERSON] , 1979 року народження, було укладено шлюб з [PERSON] . У шлюбі в них народилася дитина, її онук [PERSON] , [INFO] . Шлюб між її сином [PERSON] та відповідачем розірвано 2024 року. Її син помер [INFO] . До смерті сина і на даний час її онук [PERSON] проживає разом з нею. [PERSON] є дитиною з інвалідністю. [PERSON] був його опікуном. Але відповідач не опікується своїм сином зовсім, надзвичайно рідко його провідує, не бере участі у його вихованні, у його повсякденному житті, не відводить його до спеціалізованого навчального закладу, не займається його лікуванням, яке є просто необхідним для якісного життя дитини. Також відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідно тому сином позивача було подано заяву на отримання судового наказу на сплату аліментів відповідачем. Відповідач, мати дитини [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, майже не спілкується з дитиною, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , який народився [INFO] ; Призначити [PERSON] опікуном (піклувальником) її внука [PERSON] . Відповідач не подав відзиву на позов. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні 24.09.2025 року не заперечила проти задоволення позовних вимог та проти позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, однак клопотав про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . З копії рішення Сихівського районного суду м. Львова від 10.10.2024 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії судового наказу Сихівського районного суду м. Львова від 06.01.2025 року вбачається, що судом вирішено стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , який народився [INFO] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З копії відомостей з реєстру Львівської МТГ № 188498 вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , проживає разом із позивачем. З копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , який народився [INFO] , є дитиною з інвалідністю, законний представником якого є [PERSON] . З копії довідки про отримання допомоги від 03.10.2024 року, виданої Сихівського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та йому з 01.05.2024 року до 25.01.2028 року призначено допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. З копії характеристики від 07.10.2024 року, виданої КЗ ЛОР «Жовківський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Злагода», вбачається, що [PERSON] , учень закладу, з понеділка до п`ятниці перебуває у школі, а на вихідні дні бабуся та тато забирають хлопчика додому. Батько та бабусі приділяють належну увагу вихованню сина (онука), забезпечують його всім необхідним. Завжди відкликаються на прохання класного керівника, педагогів. Систематично відвідують батьківські збори. [PERSON] приїжджає на навчання вчасно, акуратним та охайним. Без поважних причин [PERSON] не пропускає уроків. Мати всього декілька разів за усі роки навчання відвідала сина(забирала його додому), не проявляючи при цьому позитивних емоцій та материнських почуттів, не цікавилась навчанням та вихованням сина. З копії висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 14.07.2025 року № 4-260001-38733 вбачається, що враховуючи представлені документи, пояснення бабусі, [PERSON] , оскільки матір належним чином не виконує батьківські обов`язки, тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні також судом було досліджено копію виписки № 278/4 із медичної карти хворого, медичну документацію [PERSON] . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батько дитини помер. Матір належним чином не виконує батьківські обов`язки, тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач не цікавиться\~фізичним і\~духовним розвитком\~сина,\~що негативно\~впливає на\~його фізичний\~розвиток як\~складову виховання,\~не приймає\~участі у\~його вихованні,\~неналежно виконує\~обов`язок утримання\~дитини,\~тобто фактично\~самоусунулася від\~виконання своїх\~батьківських обов`язків\~по відношенню\~до свого\~сина,\~відповідачне заперечує проти позбавлення її батьківських прав. На підставі вищенаведеного, беручи до уваги інтереси дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] її батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини та реалізації її законних прав. За таких обставин позовну вимогу про позбавлення батьківських прав потрібно задовольнити. Щодо позовної вимоги про призначення опікуна (піклувальника) судом встановлено наступне. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до пояснень органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 23.10.2025 року призначення опікуна (піклувальника) для дитини здійснюється лише у випадку, якщо вона набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, який виникає, зокрема, після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення батьківських прав (п.22-25, 35 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866). Оскільки, станом на сьогодні, дитина не має відповідного статусу, розгляд органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради питання про призначення її піклувальником [PERSON] є передчасним, що унеможливлює прийняття такого рішення. У випадку ухвалення судом рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] може бути призначена піклувальником дитини. Враховуючи те, що органом опіки та піклування не надано суду подання про можливість призначення позивача піклувальником, відсутні правові підстави для призначення судом [PERSON] піклувальником [PERSON] , [INFO] . Відтак, в задоволенні позовної вимоги про призначення опікуна (піклувальника) потрібно відмовити. За таких обставин позов потрібно задовольнити частково.

Outcome: partial