Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН») звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований\~тим,\~що 31.01.2021\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» та\~ [PERSON] \~уклали кредитний\~договір №1520383,\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту в\~електронному вигляді,\~який підписаний\~за допомогою\~електронного підпису,\~відтвореного шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора\~(електронного\~підпису),\~що надісланий\~на номер\~мобільного телефону\~відповідача.\~Підписуючи договір,\~відповідач [PERSON] \~підтвердив,\~що він\~ознайомився з\~усіма умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно їх\~дотримуватися.\~Відповідно до\~умов договору\~товариство надало\~клієнту фінансовий\~кредит в\~гривні на\~умовах строковості,\~зворотності,\~платності:\~сума кредиту\~3000\~грн,\~дата надання\~кредиту 31.01.2021,\~строк кредиту\~-\~30\~днів,\~стандартна процентна\~ставка 1,90\~%\~в день,\~а клієнт\~зобов`язався\~повернути кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати інші\~обов`язки,\~передбачені договором.\~Свої зобов`язання\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» виконало\~у повному\~обсязі,\~перерахувавши грошові\~кошти на\~картковий рахунок\~ [PERSON] ,\~авідповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. На підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало для ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» свої права грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 укладеним з [PERSON] 07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», відповідно до договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступило право вимоги за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», останній набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 9840 грн. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ні на рахунки попередніх кредиторів. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 в розмірі 9840 грн, що складається із суми кредиту в розмірі 3000 грн, залишку по відсотках в розмірі 6840 грн. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 10500 грн. Представник позивача ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» адвокат Пархомчук С.В у судове засідання не з`явився, в системі «Електронний суд» подав заяву, просив стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн, розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечив. Доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою ВПЗ «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач вважається повідомленим про дату судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 23.09.2025 до Шепетівського міськрайонного суду надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 05.08.2025 року про направлення справи за підсудністю. 25.09.2025 суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.10.2025. 21.10.2025 сторони до суду не з`явилися. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, без оформлення окремого документа, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Суд встановив, що 31.01.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , уклали кредитний договір №1520383 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності: сума кредиту 3000 грн, дата надання кредиту 31.01.2021. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 02.03.2021. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: знижена процентна ставка 1,90% в день та застосовується, якщо клієнт у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 Договору, або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту зазначеного в п.1.3. договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому клієнт розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме за стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для клієнта лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором (п.п 1.4.2 кредитного Договору). Стандартна процентна ставка складає 1,90 % та застосовується у межах строку кредиту 30 днів, вказаного в п.1.3. цього договору та в межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п.1.4 кредитного договору, та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору (п.п 1.4.1 кредитного Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 4710 грн, 693,50% річних. Відповідно до п. 2.1. кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою тримання кредиту. У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору. Пропозиція (оферта) клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «продлить/продовжити кредит» в Особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності штрафних санкцій). Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі наявності останніх), заява клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою.(п.п. 4.1.1, 4.1.2. кредитного Договору). Згідно п. 4.1.3. кредитного договору, товариство має право, але не обов`язок протягом 24 годин з моменту вчинення клієнтом вказаних в п. 4.1.2. договору дій, акцептувати пропозицію (оферту) клієнта про продовження строку користування кредитом шляхом направлення клієнту засобами зв`язку текстового повідомлення про продовження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та або/адресу електронної пошти, повідомлені клієнтом товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі та одноразовий ідентифікатор у вигляді коду для підписання клієнтом Додаткового договору. Відповідно до п.5.1. Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількості платежів, їх розмір та періодичність внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі, або через особистий кабінет (п.9.12. кредитного Договору). Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383та додаток №1 до договору №1520383, Графік платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021, підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р363 (п. 10 Договору «Реквізити та підписи сторін»). Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», клієнт [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), з яким укладений договір №1520383 від 31.01.2021 ідентифікований товариством «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/,31.01.2021на мобільний номер телефону відповідача [PERSON] , [NUMBER] наданий одноразовий ідентифікатор Р363. Згідно інформаційної довідки №2643_250702151011 від 02.07.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 31.01.2021 о 14:10:37 успішно перераховані кошти в сумі 3000 грн на платіжну карту маска картки № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-79043208, призначення платежу: «зачисление 3000 грн на карту [NUMBER] ». Отже, ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку [PERSON] кошти в сумі 3000 грн. [PERSON] зобов`язання за договором не виконував, утворилась заборгованість за укладеним договором №1520383 від 31.01.2021в розмірі 9840 грн. 07.09.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу №1-07092021, відповідно до якого до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 укладеним з [PERSON] . Згідно п.п. 1.1. договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73\~ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021, ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021 в сумі 9840 грн, з яких 3000 грн - сума заборгованості за залишком по тілу кредиту, 6840 грн залишок по відсотках. 07.09.2021 ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» уклали договір відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відповідно до якого до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 укладеним з [PERSON] . Згідно п.п. 1.1. договору факторингу, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужується), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні та усіх судових спорах, пов`язаному з правом вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №2-07/09/2021 від 07.09.2021, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021 в сумі 9840 грн, з яких 3000 грн - сума заборгованості за залишком по тілу кредиту, 6840 грн - сума заборгованості за процентами. 13.06.2025 позивач направив на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, повідомивши, що на підставі договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та на підставі договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021 від 07.09.2021 року між ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» право вимоги заборгованості за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 відступлене ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ\~КОЛЛЕКШН» та про заборгованість за кредитним договором в розмірі 9840 грн, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Згідно виписки з рахунку за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за вищевказаним договором станом на 12.06.2025 становить 9840 грн, складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 3000 грн, за відсотками в розмірі 6840 грн. Станом на 12.06.2025 заборгованість за договором №1520383 від 31.01.2021 не погашена. Нарахування відсотків, пені, штрафів не здійснювалося. Застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього\~закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст.610,\~611 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 31.01.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] уклали договір №1520383 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Після підписання кредитний договір розміщений в особистому кабінеті відповідача та йому перераховані кредитні кошти в розмірі 3000 грн на його картковий рахунок. Отже, кредитний договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію»у сторін договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір укладений згідно з ч. 2. ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію», підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача, оскільки саме він зареєструвалася в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, яка є належним та допустимим доказом укладання сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Відповідно до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). Згідно ст. 204 ЦК Україниправочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010стаття 204\~ЦК Українизакріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Після підписання кредитного договору у відповідача виникли зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. и За договором факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги до відповідача ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», яке згідно договору №2-07/09/2021 відступило право вимоги ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», тому позивач набув право вимоги до [PERSON] в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав на правомірних підставах. Відповідач доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості суду не надав. Однак позивач неправильно нарахував проценти за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021. Згідно виписки з рахунку за кредитним договором №1520383 від 31.01.2021 заборгованість [PERSON] станом на 12.06.2025 становить 9840 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі3000 грн, за процентами в розмірі 6840 грн. Згідно умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту№1520383 від 31.01.2021, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит наданий строком на 30 днів, тобто до 02.03.2021. Сума кредиту складає 3000 грн. За користування кредитом клієнт сплачує товариству за стандартною процентною ставкою 1,90% в день, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначено в пункті 1.3 цього Договору 30 днів, якщо клієнт не виконав умови зазначені в п.п. 1.4.2 Договору для застосування зниженої процентної ставки. Вказане узгоджується також з додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021 Графік платежів. Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021 не передбачено нараховування процентів після закінчення строку кредитування. Окрім цього, докази, що відбулася пролонгація такого строку відповідно до умов договору суду не надані. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021 проценти за користування кредитними коштами в розмірі 1,90% можуть бути нараховані лише упродовж 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за цим договором складає: 1710 грн (3000 х 1,90% х 30). Відтак з [PERSON] на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1520383 від 31.01.2021 у розмірі 4710 грн (3000 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту + 1710 грн заборгованість за відсотками). Розподіл судових витрат Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ціна позову 9840 грн, позов задоволено на суму 4710 грн, тобто на 47,86% (4710:9840х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1159,36 грн судового збору (2422,40/100х47,86%). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно\~ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5\~ст. 137 ЦПК України\~щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Право на професійну правничу допомогу гарантоване\~статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у\~рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial