Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , позивачка є спадкоємцем після її смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлений позов підтримує, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.03.2001 року, підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 1964 року, підтверджено, що [PERSON] (спадкодавець) має доньку [PERSON] (мати позивачки). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05 червня 1976 року, підтверджено, що [PERSON] (мати позивачки) мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 січня 2010 року, підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 1987 року, підтверджено, що [PERSON] має доньку [PERSON] (позивачка). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 листопада 2009 року, підтверджено, що [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] (спадкодавця) відкрилась спадщина на спадкове майно на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 02.04.2025 року №255, виданої Топорівським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, підтверджено, що згідно запису погосподарської книги житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , рахується за померлою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФОП [PERSON] від 05.06.2025 року, замовник [PERSON] , вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] , 1946 року побудови, відповідає технічним нормам побудови. Відповідно до довідки від 04.04.2025 року №258, виданої Топорівським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, [PERSON] до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала без реєстрації місця проживання разом з нею в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ст. 549 ЦК УРСР позивачка прийняла спадщину за законом після смерті бабусі. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, яка вступила в управління спадковим майно, прийняла спадщину в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Норма статті 316 цього Кодексу\~визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно (житловий будинок) за законом, яке належало померлій бабусі [PERSON] на праві приватної власності. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved