Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу коштів, виплачених за кредитним договором одним з подружжя. Згідно заявлених вимог позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти в сумі 244 747,27 грн в рахунок відшкодування частки від виконаного одноособового кредитного зобов`язання. Вимоги позову обґрунтовані тим, що між сторонами 24 липня 2012 року було укладено шлюб. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року у справа № 755/6604/21 встановлено, що з січня 2015 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, спільне господарство сторонами не велось, отже з цього періоду між сторонами відсутні спільні зобов`язання та спільний бюджет. В період шлюбу позивачем придбана квартира [ADDRESS] , на яку зареєстровано право власності 15 квітня 2015 року. Позивач вказує, що 23 жовтня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Київміськбуд» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 82/Ф, предметом якого були майнові права на квартину [ADDRESS] . Зазначає, що спільних сумісних коштів для придбання квартири у сторін не було, перший внесок за договором купівлі - продажу майнових прав № 82/Ф у розмірі 249 993,00 грн позивачем сплачено за рахунок коштів, які йому надані в дар батьками. Інша частина коштів для оплати вартості майнових прав становить 513 000,00 грн. Позивачем отримано кредит, на підставі кредитного договору №715/10/2013/0060 від 04.11.2013, укладеного між ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] . Між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] 04 листопада 2013 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 715/10/2013/0060 від 04 листопада 2023 року укладено Договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно без оформлення заставної. Крім того, в забезпечення кредитних зобов`язань, 04.11.2013 між ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено трьохсторонній договір поруки № 715/10/2013/0060-Р-2. Позивач вказує, що кредитні зобов`язання перед ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» виконані [PERSON] в повному обсязі 22 жовтня 2019 року. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року у справі №755/7582/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] про поділ майна подружжя, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено, визнано двокімнатну квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за: [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Рішенням Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року залишено без змін. За період з січня 2015 року (з моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем) по жовтень 2019 року (повне погашення заборгованості за кредитним договором) позивачем виплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №715/10/2013/0060 від 04 листопада 2013 року, укладеним між ним та ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» особисті кошти в розмірі 489 494,53 грн. Предметом поділу є борг, сплачений позивачем на виконання кредитного договору, оскільки ці кошти були витрачені на придбання спірної квартири, право власності на яку по 1/2 частині набули сторони у справі і яка була поділена між ними на підставі судового рішення, тому половина сплаченої позивачем суми, на переконання останнього, відповідач повинна сплатити позивачу. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. (т.1 а.с.118-120) 02 січня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, поданий представником - адвокатом Каращенко Ю.В., в якому відповідач просить залишити позовну заяву без задоволення та зазначає, що за час шлюбу сторонами була набута двокімнатна квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу майнових прав з ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 23 жовтня 2013 року. Перший внесок за вказаним договором був внесений за рахунок спільних заощаджень сім`ї у розмірі 249 993,00 грн. Крім того, для вказаних цілей 04 листопада 2013 року між позивачем та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав позивачу кредит у сумі 513 000,00 грн. Того ж дня між позивачем та ПАТ АБ «Укргазбанк» було укладено договір іпотеки. Придбання житла та укладення кредитного та іпотечного договорів здійснювалось за державної підтримки, визначеної у Порядку здешевлення вартості іпотечних кредитів для забезпечення доступним житлом громадян, які потребують поліпшення житлових умов, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року. На цій же підставі між позивачем, ПАТ АБ «Укргазбанк» та Іпотечним центром в м.Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено тристоронній договір про надання часткової компенсації процентів. 31 березня 2015 року між позивачем та ПАТ «ХК «Київміськбуд» було підписано акт прийому - передачі квартири покупцю. Відповідач стверджує, що всі кредитні зобов`язання були виконані в період спільного проживання сторін, 22 жовтня 2019 року, а спільне проживання сторін було припинене навесні 2021 року. Шлюб розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08.06.2021 року. Відтак, спірна квартира набута сторонами під час шлюбу та виконання кредитного договору відбулось під час спільного проживання сторін. При цьому відповідач зазначає, що позивач умисно вводить суд в оману, адже спільне проживання та ведення спільного господарства сторін тривало до весни 2021 року. За доводами відзиву, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року у справі №755/6604/21 не має преюдиційного значення щодо встановлення часу, з якого сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Також відповідач посилається на те, що [PERSON] є цивільним позивачем у кримінальному провадженні, яке перебувало на розгляді Печерського районного суду міста Києва (справа №757/34641/21-к), був допитаний судом в якості потерпілого та давав показання в тому числі, щодо обставин припинення спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , які зафіксовані в судових рішеннях, що вкотре доводить, що спільне проживання сторін тривало до весни 2021 року та не завершилось у січні 2015 року. З цього приводу відповідач також зазначає, що вказання хибної дати припинення спільного проживання у тексті позовної заяви про розірвання шлюбу є опискою та не має жодного відношення до фактичного припинення шлюбних відносин сторін. Стверджує, що сторони проживали сім`єю і вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували дітей до весни 2021 року, відтак, відсутні підстави для стягнення в порядку регресу коштів, виплачених за кредитним договором одним з подружжя, а заявлені позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення. Крім того, у відзиві зазначено, що позовна заява містить твердження [PERSON] про те, що за період з січня 2015 року по жовтень 2019 року ним було виплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 04.11.2013, укладеним між ним та ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» кошти в розмірі 445 157,00 грн, водночас, позивач просить стягнути з [PERSON] 244 747,27 грн, що становить більше половини суми, виплаченої за договором кредиту за період з січня 2015 року по жовтень 2019 року. (т.1 а.с. 138-140) 15 січня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача [PERSON] , подана представником - адвокатом Верещагіною А.О., в якому зазначається, що твердження відповідача не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач за доводами відповіді на відзив стверджує, що перший внесок за договором купівлі-продажу майнових прав у розмірі 249 993,00 грн позивачем сплачено за рахунок коштів, які були надані йому в дар батьками, з яких 120 000,00 грн батьки позивача отримали в кредит. Інша частина коштів у розмірі 513 000,00 була отримана в кредит позивачем, кредитні зобов`язання виконані ним 22 жовтня 2019 року. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року у справі №755/6604/21 шлюб між сторонами розірвано та встановлено, що з січня 2015 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, спільне господарство не велось, а доводи відповідача про те, що це рішення не має преюдиційного значення не заслуговують на увагу. Також позивач вказує на те, що вирок Печерського районного суду міста Києва у справі №757/34641/21-к, на який посилається відповідач, не доводить жодних обставин в даній справі, оскільки під час судового розгляду кримінального провадження не встановлювались обставини спільного проживання сторін, отже вирок не є доказом ведення сторонами спільного господарства та не спростовує встановлений у рішенні суду про розірвання шлюбу факт окремого проживання сторін з січня 2015 року. У відповіді на відзив надається оцінка доказам, на які посилається відповідач. Крім того зазначає, що позивачем у позові вказана сума самостійно погашеного ним кредиту в розмірі 489 494,53 грн. (т.1 а.с.161-166) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (т.1 а.с.235-236) 04 березня 2024 року до суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] , подані представником - адвокатом Каращенко Ю.В., в яких наведені доводи аналогічні викладеним у відзиві твердженням. (т.1 а.с.240-241) Сторони в судове засідання не з`явились, протягом усього часу розгляду справи судом неодноразово надавалась сторонам можливість врегулювання спору мирним шляхом, проте сторонами не було досягнуто мирного врегулювання спору. Представник позивача [PERSON] - адвокат Жаріков А.О. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без позивача та його представника. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Каращенко Ю.В. подала до суду заяву, в якій просила провести судове засідання без участі відповідача та її представника, просила залишити позовні вимоги без задоволення з підстав, наведених у заявах по суті справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: approved