Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з 28 квітня 2007 року по 08 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2012 року шлюб між ним та відповідачем розірвано, сина залишено на виховання до його повноліття матері. Однак з 2013 року [PERSON] проживає разом з ним, бабою [PERSON] та дідом [PERSON] . Відповідачка живе окремо від дитини. Син проживає з ним, усі обов`язки по його утриманню та вихованню він несе самостійно. Відповідачка не надавала і не надає протягом останніх 10 років будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, не займається його виховання, не цікавиться його життям та здоров`ям. У зв`язку з ухиленням відповідачки від виконання батьківських обов`язків він звернувся до органу опіки та піклування Баранівської міської ради. Згідно висновку останнього, затвердженого рішенням Виконкому цієї ради № 170 від 28 липня 2023 року відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, взагалі не бачиться та не спілкується з ним. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 23.08.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено суддю Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 03.01.2024 справу прийнято до свого провадження . 14.01.2025 року за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Бєлкіній Д.С. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 06.02.2025 року справу прийнято до провадження судді та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області від 21.04.2025 року підготовче провадження пор справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву з підстав, зазначених в ній, та додатково пояснив, що після розлучення з відповідачкою у 2012 році їхній син протягом шести місяців проживав разом з матір`ю, але в 2013 році він дізнався, що син не відвідує садочок та не доглянутий. [PERSON] вказала йому, щоб він забрав дитину до себе і опікувався нею. З того часу жодного разу мати не поцікавилася дитиною, не спілкувалася з сином та не допомагала з його утриманням. Представник позивача адвокат Ковальчук Р.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити, оскільки з 2013 року він проживає разом з сином, відповідачка жодного разу не спілкувалася з дитиною, не утримує його. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася і не повідомила причин своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Правом відзиву не скористалася, ніяких заяв чи клопотань до суду не направила. Представник Органу опіки та піклування Баранівської міської ради Козачок Р.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даного позову, оскільки відповідачка дійсно жодного разу з 2013 року не цікавилася своїм сином. Коли при обстеженні умов проживання з`ясовували її думку що позбавлення її батьківських прав, то вона підтвердила, що не спілкується з сином, він її не цікавить, займатися ним не буде. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає разом з батьком вже 15 років, ніколи не спілкувався з матір`ю, останній раз пам`ятає її у садочку. Він навіть не має її номеру телефона. Спілкуватися з матір`ю не має бажання, оскільки пам`ятає з дитинства погані речі, а тому не бажає мати щось з нею, просить позбавити відповідачку батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є батьком позивача та дідусем [PERSON] . [PERSON] дійсно виховує сина сам ще з його раннього дитинства. Мати взагалі ніколи не цікавилися дитиною, залишивши його у 3,5 років. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача. Син [PERSON] постійно проживає з батьком, а також з дідом і бабою. Матері дитини він ніколи не бачив, чув, що вона зловживає алкогольними напоями. [PERSON] постійно опікується сином, утримує його. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника, представника Органу опіки та піклування Баранівської міської ради Козачок Р.М., неповнолітнього [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно копії рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08.10.2012 року по справі №0602/948/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено на виховання відповідачки (а.с. 8). Згідно висновку органу опіки та піклування Баранівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому № 192 від 27.12.2022 року, місцем проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначено з батьком [PERSON] , [INFO] , оскільки неповнолітній фактично проживає з батьком, мати з сином не спілкується, вже багато років його не бачила. Працівникам служби повідомила, що сину буде краще проживати з батьком (а.с.80-81). З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Баранівської міської ради від 30.07.2025 року за №127, встановлено, що [PERSON] не спілкується з сином, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні та утриманні. Вона не має постійної роботи, живе за рахунок тимчасових заробітків. [PERSON] відмовила комісії у обстеженні умов її проживання, повідомила, що більше десяти років не відвідувала сина за місцем свого проживання, не купувала йому ні одягу, ні взуття, ні продуктів харчування. Вона погоджується на позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , так як не має бажання та можливості його виховувати та утримувати (а.с. 119-121). Відповідно до частини третьої \~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Пунктами\~\~15, 16\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її\~\~утримують, та\~\~ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. З огляду на наведене, встановлено, що відповідачка свідомо тривалий час нехтує своїми обов`язками стосовно своєї дитини, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на тривале свідоме небажання відповідачки належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватися про сина та займатись його вихованням. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що при зміні\~\~поведінки\~\~особи та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно\~\~із\~ст. 169 СК України,\~\~особа має право звернутися\~\~до суду\~\~із позовом про поновлення батьківських прав. Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, а також враховуючи наявність того факту, що відповідачка свідомо та тривалий час ухиляється від своїх батьківських обов`язків виховувати свого сина [PERSON] , будь-яких заперечень суду не надала, навпаки висловила свою згоду на позбавлення її батьківських прав, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved