Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М. в інтересах держави в особі Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області про витребування земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Запорізькою окружною прокуратурою вивчено питання законності набуття у власність громадянами земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Запорізької області, та встановлено факт незаконного набуття [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) права власності на земельну ділянку. Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 19.10.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2.0000 та. кадастровий помер 2321584000:01:002:0101, для ведення особистого селянською господарства, розташованої на території Михайлівської сільської ради Вільнянського район\ Запорізької області. Згідно інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стан\ у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що на номером актового запису № 258 від 14.08.2021 зареєстровано шлюб [PERSON] та наразі її актуальними прізвищем є [PERSON] . Також встановлено, що підставою державної реєстрації вказаної земельної ділянки за [PERSON] визначено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 496715. Відповідно до відомостей, зазначених у вказаному державному акті, підставою виникнення права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку є розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 5 червня 2010 року № 235. Також, відповідно до відомостей, зазначених у вказаному державному акті, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 232150001000810. Запорізькою окружною прокуратурою встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101 підлягає витребуванню у [PERSON] на користь територіальної громади в особі Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області з урахуванням наступних підстав. На момент видачі державного акта серії ЯЖ № 496715 від 08.09.2011 [PERSON] місцеві державні адміністрації були наділені повноваженнями щодо розпорядження землями державної власності. Також, підставою для передачі у приватну власність [PERSON] вказаної земельної ділянки визначено розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 5 червня 2010 року № 235. В свою чергу, листом від 06.08.2018 Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області повідомила, що в документах Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області за 2010 рік розпорядження голови райдержадміністрації від 05.06.2010 № 235 не значиться. Крім того, повідомлено, що розпорядження голови райдержадміністрації під № 235 видане 08.02.2010 й стосується питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки члену с/т «Приозерне» [PERSON] . Також, листом від 17.02.2023 Архівний відділ Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області повідомив, що розпорядження за № 235 у червні 2010 року головою Вільнянської райдержадміністрації не приймалось. Крім того, повідомлено, що розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області № 235 було прийняте 08.02.2010, зі змісту копії якого вбачається, що останнє стосується питання надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки члену с/т «Приозерне» [PERSON] . Крім того, на момент видачі державного акта серії ЯЖ № 496715 від 08.09.201 1. за змістом ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчувалось саме державним актом. Право власності па земельну ділянку у [PERSON] мало виникнути з моменту державної реєстрації земельної ділянки, яка полягає у внесенні відповідних відомостей про земельну ділянку до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, а також до Поземельної книги. Так. у провадженні Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 42018081350000133 від 16.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення; передбаченого ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України. Ухвалою слідчого судді від 10.12.2019 у вказаному провадженні надано слідчому тимчасовий доступ до поземельної книги (усіх аркушів, на яких міститься уся інформація) щодо, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101, книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі в частині реєстрації, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101 та в частині реєстрації, зокрема, державного акта серії ЯЖ № 496715. які зберігаються у Відділі у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області. В свою чергу, листом від 20.01.2020 Відділ у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області повідомив, що запитувані документи у вказаному відділі не обліковуються. Крім того, ухвалою слідчого судді від 14.04.2023 у вказаному провадженні надано тимчасовий доступ до оригіналів документів з можливістю їх вилучення, які перебу вають у володінні Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а саме до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, ведення якої здійснювалось Відділом у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за період з 01.01.2011 по 31.12.2011. На виконання зазначеної ухвали дізнавачем вилучено оригінал Книги записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі серії 1АА № 013944. Зі змісту вказаної Книги записів вбачається, що датою відкриття Розділу І «Записи державної реєстрації державних актів на право власнос ті на земельну ділянку фізичних осіб» є 23.03.201 1. Датою закриття вказаного розділу - 09.08.2011. Крім того, останнім записом Розділу 1 вилученої Книги записів є запис за порядковим номером 536, який стосується земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта, виданого 09.08.2011 та щодо якого здійснено державну реєстрацію за реєстраційним номером 232150001000536. В свою чергу, зі змісту державного акта серії ЯЖ № 496715 вбачається, що останній видано від 08.09.2011 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним номером 232150001000810. Також, згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (лист від 30.03.2023 № 10-8-0.6-859/2-23). у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Вільнянському району Запорізької області серії 1АА № 013944 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 496715 не зареєстрований, оскільки Розділ 1 Книги закритий 09.08.2011. Державна реєстрація державного акта па право власності па земельну ділянку здійснюється одночасно із державною реєстрацією земельної ділянки в порядку, визначеному Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженим постановою КМУ від 09.09.2009 № 1021 (в ред. постанови КМ У № 791 від 20.07.2011). Книга записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку га на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі в паперовому вигляді, яка б містила запис про проведення (здійснення) державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 496715 в Г оловному управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області відсутня. Станом на 29.03.2023 року у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не обліковується документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровим номером 2321584000:01:002:0101. Головним управлінням не приймалися накази про надання гр. [PERSON] дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також про затвердження документації із землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок гр. [PERSON] . Головне управління не зверталось до суду з позовом, пов`язаним з поновленням порушених інтересів територіальної громади. Крім того, листом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 02.06.2023 № 10-8-0.6-1487/2-23 повідомлено, що в Головному управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області пе обліковується поземельна книга в паперовому вигляді, відкрита на земельну ділянку з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101. Разом з тим. під час опрацювання запиту, з урахуванням отриманої раніше з ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.04.2023 по справі № 314/3083/18 інформації, було виявлено, що під реєстраційними номерами 232150001000810 - 232150001000826 у жовтні 201 1 рок\\ зареєстровані державні акти на інші земельні ділянки. Зазначений факі підтверджується наявними в Головному управлінні в паперовому вигляді Поземельними книгами на земельні ділянки, відкритими 10.10.2011 з наступними кадастровими номерами: 2321584000:01:003:0553. 2321584000:01:003:0526. 2321584000:01:003:0522. 2321584000:03:003:0289. 2321584000:02:004:0694. 2321582700:03:001:0805. 2321584000:01:003:0529. 2321584000:01:003:0541. 2321584000:01:003:0525, 2321584000:02:004:0080. 2321584000:01:003:0555. 2321582700:04:002:0821. 2321584000:01:003:0523. 2321584000:01:003:0561. 2321584000:01:003:0533. 2321584000:01:003:0517. 2321584000:01:003:0548. Також, листом від 07.04.2023 Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області повідомлено, що гр. [PERSON] в переліках розпоряджень Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області за період з 2008 по 2012 роки не значиться. Таким чином, у державному акті серії Я Ж № 496715 від 08.09.2011 зазначено відомості, які не відповідають дійсності, а саме неіснуюче розпорядження місцевої державної адміністрації, як підстава передачі земельної ділянки в приватну власність та помер, за яким вказана земельна ділянка мала б бути зареєс трована в Книзі записів, чого фактично здійснено не було. Отже, такий державний акт не є належним документом, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101. Позивач стверджує, що на теперішній час належним власником земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321584000:01:002:0101) має бути Михайлівська сільська рада, оскільки вказана земельна ділянка: 1) належала до земель державної власності; 2) розташована за межами населених пунктів; 3) розташована у межах Михайлівської територіальної громади (на території Михайлівської сільської ради); 4) в силу положень п. 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України на теперішній час має належати до земель комунальної власності. \~ \~ \~ \~Прокурор обґрунтовує\~звернення до\~суду в\~інтересах держави\~тим,\~щоМихайлівська сільська рада, на території якої знаходиться спірна земельна ділянка, є одночасно органом, що має повноваження на вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, а також має повноваження контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Разом з тим, Михайлівською сільською радою будь-яких заходів щодо поновлення порушених інтересів держави не вживалось та вживатись не планується. Вказане свідчить, що Михайлівська сільська рада захист інтересів держави не здійснює. Ухвалою суду від 23.06.2023 прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в прядку загального позовного провадження. У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвокат Сашков М. В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 19.10.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2.0000 та. кадастровий помер 2321584000:01:002:0101, для ведення особистого селянською господарства, розташованої на території Михайлівської сільської ради Вільнянського район\ Запорізької області. Згідно інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що на номером актового запису № 258 від 14.08.2021 зареєстровано шлюб [PERSON] та наразі її актуальними прізвищем є [PERSON] . Також встановлено, що підставою державної реєстрації вказаної земельної ділянки за [PERSON] визначено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 496715. Відповідно до відомостей, зазначених у вказаному державному акті, підставою виникнення права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку є розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 5 червня 2010 року № 235. Також, відповідно до відомостей, зазначених у вказаному державному акті, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 232150001000810. Запорізькою окружною прокуратурою встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101 підлягає витребуванню у [PERSON] на користь територіальної громади в особі Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області з урахуванням наступних підстав. На момент видачі державного акта серії ЯЖ № 496715 від 08.09.2011 [PERSON] місцеві державні адміністрації були наділені повноваженнями щодо розпорядження землями державної власності. Також, підставою для передачі у приватну власність [PERSON] вказаної земельної ділянки визначено розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 5 червня 2010 року № 235. В свою чергу, листом від 06.08.2018 Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області повідомила, що в документах Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області за 2010 рік розпорядження голови райдержадміністрації від 05.06.2010 № 235 не значиться. Крім того, повідомлено, що розпорядження голови райдержадміністрації під № 235 видане 08.02.2010 й стосується питання щодо надання дозволу на виго товлення технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки члену с/т «Приозерне» [PERSON] . Також, листом від 17.02.2023 Архівний відділ Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області повідомив, що розпорядження за№ 235 у червні 2010 року головою Вільнянської райдержадміністрації не приймалось. Крім того, повідомлено, що розпорядження Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області № 235 було прийняте 08.02.2010. зі змісту копії якого вбачається, що останнє стосується питання надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки члену с/т «Приозерне» [PERSON] . Крім того, на момент видачі державного акта серії Я Ж № 496715 від 08.09.2011. за змістом ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчувалось саме державним актом. Право власності на земельну ділянку у [PERSON] мало виникнути з моменту державної реєстрації земельної ділянки, яка полягає у внесенні відповідних відомостей про земельну ділянку до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, а також до Поземельної книги. Так. у провадженні Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 42018081350000133 від 16.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення; передбаченого ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України. Ухвалою слідчого судді від 10.12.2019 у вказаному провадженні надано слідчому тимчасовий доступ до поземельної книги (усіх аркушів, на яких міститься уся інформація) щодо, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101, книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею, договорів оренди землі в частині реєстрації, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101 та в частині реєстрації, зокрема, державного акта серії ЯЖ № 496715. які зберігаються у Відділі у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області. В свою чергу, листом від 20.01.2020 Відділ у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області повідомив, що запитувані документи у вказаному відділі не обліковуються. Крім того, ухвалою слідчого судді від 14.04.2023 у вказаному провадженні надано тимчасовий доступ до оригіналів документів з можливістю їх вилучення, які перебу вають у володінні Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а саме до Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, ведення якої здійснювалось Відділом у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за період з 01.01.2011 по 31.12.2011. На виконання зазначеної ухвали дізнавачем вилучено оригінал Книги записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі серії 1АА № 013944. Зі змісту вказаної Книги записів вбачається, що датою відкриття Розділу І «Записи державної реєстрації державних актів на право власнос ті на земельну ділянку фізичних осіб» є 23.03.201 1. Датою закриття вказаного розділу - 09.08.2011. Крім того, останнім записом Розділу 1 вилученої Книги записів є запис за порядковим номером 536, який стосується земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта, виданого 09.08.2011 та щодо якого здійснено державну реєстрацію за реєстраційним номером 232150001000536. В свою чергу, зі змісту державного акта серії ЯЖ № 496715 вбачається, що останній видано від 08.09.2011 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за реєстраційним номером 232150001000810. Також, згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (лист від 30.03.2023 № 10-8-0.6-859/2-23). у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Вільнянському району Запорізької області серії 1АА № 013944 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 496715 не зареєстрований, оскільки Розділ 1 Книги закритий 09.08.2011. Державна реєстрація державного акта па право власності па земельну ділянку здійснюється одночасно із державною реєстрацією земельної ділянки в порядку, визначеному Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженим постановою КМ У від 09.09.2009 № 1021 (в ред. постанови КМ У № 791 від 20.07.2011). Книга записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку га на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі в паперовому вигляді, яка б містила запис про проведення (здійснення) державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії Я Ж № 496715 в Г оловному управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області відсутня. Станом на 29.03.2023 року у місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не обліковується документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровим номером 2321584000:01:002:0101. Головним управлінням не приймалися накази про надання гр. [PERSON] дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також про затвердження документації із землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок гр. [PERSON] . Головне управління не зверталось до суду з позовом, пов`язаним з поновленням порушених інтересів територіальної громади. Крім того, листом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 02.06.2023 № 10-8-0.6-1487/2-23 повідомлено, що в Головному управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області пе обліковується поземельна книга в паперовому вигляді, відкрита на земельну ділянку з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101. Разом з тим. під час опрацювання запиту, з урахуванням отриманої раніше з ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.04.2023 по справі № 314/3083/18 інформації, було виявлено, що під реєстраційними номерами 232150001000810 - 232150001000826 у жовтні 201 1 рок\\ зареєстровані державні акти на інші земельні ділянки. Зазначений факі підтверджується наявними в Головному управлінні в паперовому вигляді Поземельними книгами на земельні ділянки, відкритими 10.10.2011 з наступними кадастровими номерами: 2321584000:01:003:0553. 2321584000:01:003:0526. 2321584000:01:003:0522. 2321584000:03:003:0289. 2321584000:02:004:0694. 2321582700:03:001:0805. 2321584000:01:003:0529. 2321584000:01:003:0541. 2321584000:01:003:0525, 2321584000:02:004:0080. 2321584000:01:003:0555. 2321582700:04:002:0821. 2321584000:01:003:0523. 2321584000:01:003:0561. 2321584000:01:003:0533. 2321584000:01:003:0517. 2321584000:01:003:0548. Також, листом від 07.04.2023 Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області повідомлено, що гр. [PERSON] в переліках розпоряджень Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області за період з 2008 по 2012 роки не значиться. Таким чином, у державному акті серії ЯЖ № 496715 від 08.09.2011 зазначено відомості, які не відповідають дійсності, а саме неіснуюче розпорядження місцевої державної адміністрації, як підстава передачі земельної ділянки в приватну власність та номер, за яким вказана земельна ділянка мала б бути зареєс трована в Книзі записів, чого фактично здійснено не було. \~ \~ \~ \~Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави. Частиною 4 статті 11 ЦК України встановлено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 2, 3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України (чинної, на момент видачі державного акта серії ЯЖ № 496715 від 08.09.2011) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Відповідно до п. 16-1 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1021 (чинного, на момент видачі державного акта серії ЯЖ № 496715 від 08.09.2011) державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди земельної ділянки із земель державної та комунальної власності здійснюється одночасно із державною реєстрацією земельної ділянки. Державна реєстрація здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Книги записів. З урахуванням наведених норм законодавства, право власності на земельну ділянку у [PERSON] мало виникнути з моменту державної реєстрації земельної ділянки, яка полягає у внесенні відповідних відомостей про земельну ділянку до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, а також до Поземельної книги. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року (п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону). Так, на підставі державного акта серії ЯЖ № 496715 від 08.09.2011, державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено 19.10.2017 за номером запису - 229970883. Таким чином, [PERSON] 19.10.2017 за відсутності належних підстав, протиправно заволодів земельною ділянкою з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101 шляхом здійснення державної реєстрації права приватної власності на цю ділянку, а отже, саме з вказаного моменту підлягаю обчисленню строк позовної давності по цьому спору. Зі змісту ст. 116 Земельного кодексу України вбачається, що наявність рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність визначається в якості обов`язкової передумови для подальшого отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, який передбачає подання клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, розгляд такого клопотання, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо приватизації земель та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом. Оскільки, як було вказано вище, місцевою державною адміністрацією підтверджено факт того, що таке рішення зазначеним суб`єктом владних повноважень не приймалось, воно не може вважатися підставою для набуття права власності особою на спірну земельну ділянку та не породжує відповідних правових наслідків. Таким чином, з власності держави незаконно і безпідставно, в порушення вимог ст. ст.\~116, 118 Земельного кодексу України, вибула земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можуть бути визнання правочину недійсним або інший спосіб, встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадку (ч. 2 ст. 16 ЦК України). Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16). У постанові КГС Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1607/17 висловлена позиція, згідно з якою належність способу захисту означає, що він має відповідати змісту порушеного права, способу (характеру) правопорушення, має враховувати наслідки, які спричинило правопорушення, а також відповідати правовій меті, до якої прагне суб`єкт захисту. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, застосування ефективного способу захисту приводить до реального поновлення порушеного права (забезпечує припинення його невизнання чи оспорювання) або припиняє неможливість задоволення інтересу. Ефективний спосіб захисту спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів настільки, наскільки це можливо. Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з п. «д» ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється, зокрема, шляхом застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Як вже було зазначено вище, земельна ділянка площею 2,0000 га з кадастровим номером 2321584000:01:002:0101 вибула з державної власності внаслідок державної реєстрації вказаної земельної ділянки на підставі розпорядження місцевої державної адміністрації, яке фактично нею не приймалось, тобто, така земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею. 27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким, зокрема, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено п. 24, відповідно до якого, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони;в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області» встановлено, що до складу Михайлівської територіальної громади входять такі території громад: Михайлівська, Люцернянська. Отже, на теперішній час належним власником земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321584000:01:002:0101) має бути саме Михайлівська сільська рада, оскільки вказана земельна ділянка: 1) належала до земель державної власності; 2)\~розташована за межами населених пунктів; 3) розташована у межах Михайлівської територіальної громади (на території Михайлівської сільської ради); 4) в силу положень п. 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України на теперішній час має належати до земель комунальної власності. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (ст. ст. 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені ст. ст. 387, 388 ЦК України. У зв`язку із цим, якщо майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право на підставі ст. 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15 та ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017 у справі № 278/3862/14-ц. Незаконність дій осіб при набутті права власності на земельну ділянку не може розцінюватися як воля власника спірного нерухомого майна на вибуття майна з його володіння. Тобто, воля органів державної влади або місцевого самоврядування як власника земель може виражатися лише в таких діях, які відповідають вимогам законодавства, інтересам держави і суспільства. Також відповідно до п. 60 66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181 цс 18, пункти 43, 89) і в подальшому системно впроваджені у практику Верховного Суду (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 372/1684/14-ц). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19, пункт 6.30), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18, пункт 4.17), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13)). Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (buchbesitz (нім. - книжкове володіння) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження №\~14-67цс20, пункт 70). З урахуванням зазначеної специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, як це властиво для багатьох видів рухомого майна (крім бездокументарних цінних паперів, часток у статутному капіталі ТОВ, інших нематеріальних об`єктів тощо), а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності. Тому заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа. З огляду на викладене володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна. Отже, особа, за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Також, згідно з висновками, викладеними у п. 148 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункти 85, 86), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74) та інших. Набуття особою права володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі 359/3373/16-ц). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від10.12.2021 №\~924/454/20 цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння саме по собі передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Отже, зважаючи на положення ч. 2 ст. 16, ст. 387, ст. 388 ЦК України, ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, висновки Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту в даному випадку є витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га за кадастровим номером 2321584000:01:002:0101. Враховуючи зазначене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд,

Outcome: approved