Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: - виділити із спільної часткової власності в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , що їй належать та складаються з квартири [ADDRESS] (з прибудовами а1 -1, а2 -1 та тамбуром а3 -1); коридору (приміщення 2-1, площею 4,9 кв.м), ванної кімнати (приміщення 2-2, площею 5,1 кв.м), кухні (приміщення 2-3, площею 7,9 кв.м); кімнати (приміщення 2-4, площею 11,3 кв.м), кімнати (приміщення 2-5, площею 8,9 кв.м), тамбуру (приміщення III, площею 5,1кв.м); літньої кухні В-1 (з навісом в-1); вбиральні Г-1; погрібу К-1; воріт з хвірткою № 1; огорожі № 4; водопровідного колодязю № 5; - визнати за нею право власності на самостійний об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , який складається з: житлового будинку А-1 (з прибудовами а1 -1, а2 -1 та тамбуром а3 -1), загальною площею 43,2 кв.м, житловою площею 20,2 кв.м, що складається з: коридору (приміщення 2-1, площею 4,9 кв.м), ванної кімнати (приміщення 2-2, площею 5,1 кв.м), кухні (приміщення 2-3, площею 7,9 кв.м); кімнати (приміщення 2-4, площею 11,3 кв.м), кімнати (приміщення 2-5, площею 8,9 кв.м), тамбуру (приміщення III, площею 5,1кв.м); літньої кухні В-1 (з навісом в-1); вбиральні Г-1; погрібу К-1; воріт з хвірткою № 1; огорожі № 4; водопровідного колодязю № 5, з наданням нової поштової адреси; - судові витрати покласти на неї. На обґрунтування вимог зазначено, що 27 червня 1992 року вона за договором купівлі-продажу купила у [PERSON] 2/5 частин жилого будинку по [ADDRESS] . Цей договір посвідчений державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнезділовою Л.В. в реєстрі за № 2/2639 від 27 червня 1992 року, а також Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації зареєстрований за № 660 від 16 вересня 1992 року. Відповідно до довідки № 1-1-1357, виданої 20 червня 2025 року КП ДОР «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року також зареєстровано право власності на 3/5 частки житлового будинку за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 квітня 2008 року, посвідченого Приватнм нотаріусом Сухопаровою С.Г. в реєстрі за № 1039. Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, співвласниками спірного житлового будинку загальною житловою площею 70,9 кв.м, житловою площею 34,2 кв.м, є вона (2/5 частки) та [PERSON] (3/5 частки). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого \~ \~ \~ \~ОКП «ДБТІ», житловий будинок «А-1» був побудований у 1915 році, літня кухня «В-1» у 1970 році, навіс «в-1» у 2007 році, та перебуває у спільній власності сторін, з моменту початку його побудови був поділений на дві ізольовані квартири, кожна із сторін користується частинок) будинку з самостійним входом. Житлова частина домоволодіння являє собою відокремлений шлакобетонний буди\-нок на 1 поверх і складається з 2-х квартир: перша квартира складається із двох житлових кімнат, кухні, коридору, комори, загальна площа 29,6 кв.м, житлова площа 14,0 кв.м; друга квартира складається із двох житлових кімнат, кухні, коридору 1, III, загальна площа 41,3 кв.м, житлова площа 20,2 кв.м. Відповідно до звіту № 11-041/25 від 30 липня 2025 року, виконаного ДП «ПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» про проведення техніч\-ного обстеження будівель і споруд, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС-1) та можливість виділення власності, яка їй належить, в окремий об`єкт нерухомого майна з наданням поштової адреси, фактично у її користуванні знаходяться: частина житлового будинку А-1 (з прибудовами а1 -1, а2 -1 та тамбуром а3 -1) зага\-льною площею 43,2 кв.м, житловою площею 20,2 кв.м, що складається з: коридору (примі\-щення 2-1, площею 4,9 кв.м), ванної кімнати (приміщення 2-2, площею 5,1 кв.м), кухні (при\-міщення 2-3, площею 7,9 кв.м); кімнати (приміщення 2-4, площею 11,3 кв.м), кімнати (при\-міщення 2-5, площею 8,9 кв.м), тамбуру (приміщення III, площею 5,1 кв.м); літня кухня В-1 (з навісом в-1); вбиральня Г-1; погріб К-1; ворота з хвірткою № 1; огорожа № 4; водопровід\-ний колодязь № 5. Як вбачається зі звіту № 11-041/25 від 30 липня 2025 року загальна площа, яка знаходиться у користуванні позивача, збільшилася на 1,9 кв.м. за рахунок знесення дощатих стін у при\-будові а2-1 та а3-1 та влаштування цегляного перекриття. Відповідно до довідки № 21 від 30 липня 2025 року, виданої ДП «ПІ «Дніпродзержинськцивільпроект», об`єкти на який виконані вказані роботи з перепланування, які виконані без втручання в огороджувальні конструкції, не пі\-длягають прийняттю в експлуатацію. На підставі результатів обстеження технічного стану будівельних конструкцій жит\-лового будинку А-1 (з нежитловою прибудовою а-1, прибудовами а1 -1, а2-1 та тамбуром а3-1), літньої кухні В-1 (з навісом в-1), убиральні Г-1 та погріба К-1, які розташовані по [ADDRESS] встановлено: в конструкціях фундаментів, внутрішніх та зовнішніх стін, перекриття, покриття, покрівлі, а також у вузлах їх сполучення небезпечні пошкодження і деформації відсутні, конструкції знаходяться в задовільному стані, що відповідає категорії К-2, тож ДП «ПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» вважає можливим у конструктивному відношенні при виділі нерухомого майна, безпечну експлуатацію будівель та споруд. Також у звіті № ІІ-041/25 від 30 липня 2025 року вказано, що всі інженерні комунікації, які розташовані на земельній ділянці, та знаходяться у її користуванні, знаходяться в задовільному стані. На момент обстеження убиральня 3-1 і підвал зі входом Ж-1 демон\-товані. Наявність окремого виходу на [ADDRESS] , за\-безпечує незалежне у фізичних відносинах положення частини домоволодіння, яка обсте\-жується, що дозволяє виділити частину ділянки з розташованими на ній будівлями і спору\-дами в самостійний об`єкт нерухомого майна з наданням окремої поштової адреси. В час\-тині будівлі, яка обстежувалася, встановлені лічильники на облік електроенергії, газу, води. Власник має фізичну і експлуатаційну можливість незалежно розпоряджатися своєю части\-ною майна. Враховуючи окреме розташування об`єкта в планувальній структурі ділянки, ДП «ПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» вважає за можливе виділення нерухомого майна, яке їй належить із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, з наданням окремої поштової адреси. Земельна ділянка під житловим будинком не приватизована, у власність співвласникам житлового будинку не передавалась. [INFO] померла [PERSON] , яка була співвласником 3/5 частки спірного житлового будинку. Після її смерті у будинку проживає її син [PERSON] , який зареєстрований у спірному будинку з 26 червня 2008 року, спадщину автоматично прийняв, але до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Отже, вона не має можливості виділити належне їй нерухоме майно в окремий об`єкт нерухомого майна в нотаріальному порядку по причині неврегульованості питання з відповідачем щодо присвоєння кадастрового номеру, оскільки це не можливо без вступу останнім у спадщину, та оформлення ним правовстановлюючих документів на 3/5 частки спірного житлового будинку та інше, тобто в даному випадку залишився лише судовий порядок врегулювання поставленого питання. 15 вересня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~07 жовтня 2025 року відповідач подав заяву, в якій просив розглянути справу за позовом [PERSON] за його відсутності, позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти винесення рішення у справі. 22 жовтня 2025 року представниця позивачки адвокат Васильцова О.М. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши позицію\~сторін та\~дослідивши наявні\~в матеріалах\~справи письмові\~докази,\~враховуючи,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону та\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд вважає,\~що наявні\~законні підстави\~ухвалення рішення\~про задоволення\~позову в\~підготовчому засіданні,\~оскільки відповідно\~ч.\~3,\~4\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 22724862, належить на праві приватної спільної часткової власності позивачці в розмірі 2/5 частки та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в розмірі 3/5 частки, що підтверджується копією договору дарування від 27 червня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнезділовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2/2639 (а.с. 13-14), інформаційною довідкою щодо реєстрації права власності на нерухоме майно згідно архівних даних КП «Кам`янське РБТІ» ДОР» № 1-1-1357 від 20 червня 2025 року (а.с. 15), інформаційною довідкою № 438152881 від 05 серпня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 16). Відповідно до технічного паспорту (а.с. 17-19), на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , який виготовлений 26 березня 2008 року ОКП «Дніпродзержинське БТІ» (інвентаризаційна справа № 9865, реєстровий № 660) на земельній ділянці розташовані: - житловий будинок А-1 (з нежитловою прибудовою а-1, прибудовами а1-1, а2-1 та тамбуром а3-1), загальна площа житлового будинку 70,9 кв.м, житлова - 34,2 кв.м; - літня кухня В-1 (з навісом в-1); - убиральня Г-1, З-1; - погріб К-1; - підвал зі входом Ж-1; -огорожі №1, №3, № 4, №5; - водопроводи №2, №5, На момент виготовлення технічного паспорта, тобто станом на 26 березня 2008 року, у власності позивачки знаходилась частина житлового будинку А-1 (з прибудовами а1-1, а2-1 та тамбуром а3-1), а саме квартира [ADDRESS] , загальною площею 41,3 кв.м, житловою - 20,2 кв.м та частина будівель і споруд. 30 липня 2025 року ДП «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» було проведено обстеження житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , під час якого встановлено, що на момент обстеження у фактичному користуванні позивачки знаходяться: - частина житлового будинку А-1 (з прибудовами а1-1, а2-1 та тамбуром а3-1), загальною площею 43,2 кв.м, житловою площею 20,2 кв.м, що складається з коридору (приміщення 2-1, площею 4,9 кв.м), ванної кімнати (приміщення 2-2, площею 5,1 кв.м), кухні (приміщення 2-3, площею 7,9 кв.м), кімнати (приміщення 2-4, площею 11,3 кв.м), кімнати (приміщення 2-5, площею 8,9 кв.м), тамбуру (приміщення ІІІ, площею 5,1 кв.м); - літня кухня В-1 (з навісом в-1); - вбиральня Г-1; - погріб К-1; - ворота з хвірткою №1; - огорожа №4; -\~водопровідний колодязь №5. На момент\~обстеження убиральня\~З-1\~і підвал\~зі входом\~Ж-1\~демонтовані.\~Збільшення загальної\~площі квартири\~ [ADDRESS] \~з 41,31\~кв.м\~до 43,2\~кв.м відбулися за\~рахунок перепланування,\~яке виконувалося\~без втручання\~в огороджувальні\~та несучі\~конструкції.\~Відповідно до п.\~1\~Постанови КМУ\~№ 406\~від 07\~червня 2017\~року «Про затвердження\~переліку будівельних\~робіт,\~які не\~потребують документів,\~що дають\~право на їх виконання,\~та після\~закінчення яких\~об`єкт не\~піддягає прийняттю\~в експлуатацію»,\~такі зміни\~входять до\~переліку будівельних\~робіт,\~які не\~потребують документів,\~що дають право на їх виконання, та не підлягають узаконенню згідно чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Ці обставини підтверджуються довідкою ДП «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» № 21і від 30 липня 2025 року (а.с. 20). При обстеженні 30 липня 2025 року технічного стану будівельних констру\-кцій житлового будинку А-1 (з нежитловою прибудовою а-1, прибудовами а1-1, а2-1 та тамбуром а3-1), літньої кухні В-1 (з навісом в-1), убиральні Г-1 та погріба К-1, які розташовані по [ADDRESS] , встановлено що в конструкціях фундаментів, внутрішніх та зовнішніх стін, перекриття, покриття, покрівлі, а також у вузлах їх сполучення небезпечні пошкодження і деформації відсутні, конструкції знаходяться в задовільному стані, що відповідає категорії К-2, безпечна експлуатація будівель та споруд, у конструктивному відношенні при виділі нерухомого майна, є можливою. Всі інженерні комунікації, які розташовані на земельній ділянці, та знаходяться у користуванні позивачки знаходяться в задовільному стані. У фактичному користуванні позивачки знаходяться: частина житлового будинку А-1 (з прибудовами а1-1, а2-1 та тамбуром а3-1), загальною площею 43,2 кв.м, житловою площею 20,2 кв.м, що складається з коридору (приміщення 2-1, площею 4,9 кв.м), ванної кімнати (приміщення 2-2, площею 5,1 кв.м), кухні (приміщення 2-3, площею 7,9 кв.м), кімнати (приміщення 2-4, площею 11,3 кв.м), кімнати (приміщення 2-5, площею 8,9 кв.м), тамбуру (приміщення ІІІ, площею 5,1 кв.м); літня кухня В-1 (з навісом в-1); вбиральня Г-1; погріб К-1;\~ворота з\~хвірткою №1;\~огорожа №4;\~водопровідний колодязь №5. Наявність окремого виходу на [ADDRESS] (раніше Виборгзька) забезпечує незалежне у фізичних відносинах положення частини домоволодіння, що дозволяє виділити частину ділянки з розташованими на ній будівлями і спорудами в самостійний об`єкт нерухомого майна з наданням окремої поштової адреси. В частині будівлі позивачки встановлені лічильники на облік електроенергії, газу, води. Позивачка має фізичну і експлуатаційну можливість незалежно розпоряджатися своєю частиною майна. Ці обставини підтверджуються звітом про проведення технічного обстеження будівель і споруд, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС-1) та можливість виділення власності, яка належить [PERSON] , в окремий об`єкт нерухомого майна з наданням поштової адреси № ІІ-041/25 від 30 липня 2025 року (а.с. 21-28). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 336/1136/19, провадження № 61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , після її смерті спадкова справа не заводилась, що підтверджується листом за вих. № 247/01-16 від 30 вересня 2025 року (а.с. 39) та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 82719646 від 30 вересня 2025 року (а.с. 40). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідач з 26 червня 2008 року зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , тож фактично прийняв спадщину після померлої [PERSON] і є належним відповідачем у справі, що підтверджується копіює паспорту [PERSON] (а.с. 10) та визнано відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 1216 ЦК України\~\~ передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивачки про виділ їй в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, у складі якого знаходяться: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,2 кв.м, в тому числі житловою 20,2 кв.м, який складається з: частина житлового будинку А-1 (з прибудовами а1-1, а2-1 та тамбуром а3-1), загальною площею 43,2 кв.м, житловою площею 20,2 кв.м, що складається з коридору (приміщення 2-1, площею 4,9 кв.м), ванної кімнати (приміщення 2-2, площею 5,1 кв.м), кухні (приміщення 2-3, площею 7,9 кв.м), кімнати (приміщення 2-4, площею 11,3 кв.м), кімнати (приміщення 2-5, площею 8,9 кв.м), тамбуру (приміщення ІІІ, площею 5,1 кв.м); літня кухня В-1 (з навісом в-1); вбиральня Г-1; погріб К-1;\~ворота з\~хвірткою №1;\~огорожа №4;\~водопровідний колодязь №5, а також визнання за позивачкою право власності на виділену частку майна. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд вважає необхідним повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved