Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів"звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 серпня 2024 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~"1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів"та [PERSON] було укладено кредитний договір №73574181 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді грошових коштів в сумі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі 06 серпня 2024 року грошові кошти в розмірі 5000 грн. було перераховано на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Відповідачем не виконано зобов`язання по поверненню коштів на умовах договору кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка на момент подання позовної заяви складає 16540 грн. та складається з наступного: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1470 грн. - заборгованість за відсотками, 9990 грн. заборгованість за пенею. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ "Фінансова Компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило позивачу своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами. Згідно реєстру боржників №40 від 23.12.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року до позивача перейшло право вимоги за договором позики №73574181 від 06 серпня 2024 року, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 16540 грн. а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн., та витрати на забезпечення доказів 1514 грн. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №73574181, відповідно до п.п. 2.1. 2.2. 2.3. пункту 2 якого: сума кредиту становить 5000 грн., процентна ставка (фіксована в день 0,98 %), строк дії кредиту - 30 днів, дата повернення позики 04.09.2024 року, процентна ставка за понадстрокове користування у день 2,70%, розмір процентів на позику річний 2463,47%, орієнтовна загальна вартість позики 6470 грн. Договір позики №73574181 від 06 серпня 2024 року підписано [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 24883. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон) у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписувався відповідно до\~ст. 12 Закону\~з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зазначений Договір укладався шляхом надсилання пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики №73574181 від 06 серпня 2024 року, загальна вартість заборгованості становить 16540 грн. та складається з наступного: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1470 грн. - заборгованість за відсотками, 9990 грн. заборгованість за пенею. Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення кредитного договору узгоджується з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного суд доходить висновку про доведеність укладення кредитного договору відповідачем на умовах, викладених у ньому. На підтвердження розміру заборгованості відповідача перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, згідно з яким заборгованість станом на 31 травня 2025 року становить 16540 грн. та складається з наступного: 5000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1470 грн. - заборгованість за відсотками, 9990 грн. заборгованість за пенею. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ "Фінансова Компанія "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило позивачу своє право вимоги заборгованості за кредитними договорами. Згідно реєстру боржників №40 від 23.12.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року до позивача перейшло право вимоги за договором позики №73574181 від 06 серпня 2024 року, укладеним між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] . За приписами п.1 ч 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі N906/1174/18 (провадження N 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. З цього слідує, що майбутня вимога може бути предметом договору факторингу лише в тому разі, коли існує зобов`язання, визначене певним договором, але строк платежу за яким ще не настав. З досліджених доказів судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений 06 серпня 2024 року, тобто після укладення 14.06.2021 року договору факторингу між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів". Право вимоги до [PERSON] вказано лише у реєстрі прав вимоги до договору факторингу №40 від 23.12.2024 року, яке не існувало на момент укладення вказаного договору факторингу від 14.06.2021 року. Права майбутньої вимоги на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "Фінансова\~компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів"щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року не існувало та сторони не могли передбачити, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» буде укладено договір з відповідачем. Таким чином, позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 73574181, оскільки кредитний договір був укладений 06 серпня 2024 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" передано право вимоги за кредитним договором, був укладений 14.06.2021 року, тобто до укладення кредитного договору. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що ТОВ "Фінансова\~компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів"не довело порушення його прав з боку відповідача та наявність у нього права звернення до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, який укладений після відступлення ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів", а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова\~компанія"\~Європейська агенція\~з повернення\~боргів"відсутні. Відповідно до вимог ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed