Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 48691,50 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 20.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ «Кредит» та відповідачем (позичальником) [PERSON] було укладено кредитний договір №7359 у розмірі 5000,00 грн., строком на 365 днів до 20.03.2025 року шляхом переказу на її платіжну картку [NUMBER] емітовану АТ «Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кошти, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 48691,50 грн. \~ \~ \~ \~Наявність непогашеної заборгованості, зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 07 липня 2025 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Частиною 2\~статті 639\~ЦК України також визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи yhttps://kltcredit.com.ua, щодо укладення кредитного договору №77435 від 20.03.2024 року позичальником [PERSON] створено дані по заяві на кредит 20.03.2024 року, також позичальником відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором для підписання кредит, підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір о 11:34 год., кредитні кошти перераховані на карту позичальника. 20 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит»та [PERSON] укладено кредитний договір №7359, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора №942374, та на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту у розмірі 500,00 грн, зі сплатою процентів за користуванням кредитом 2,5 %, на строк 365 днів, тобто до 20.03.2025 року ( таблиці обчислення графіків платежів). Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору, товариство зобов`язувалося надати позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., а останній зобов`язався повернути його та сплатити відсотки за користування ним, процентна ставка за користування кредитом становить\~2,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.3), строк надання кредиту становить 365 днів (п.1.4). Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит»здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] (п.1.8) через платіжний сервіс FONDY. Відповідно до п.2.4.1 Договору, позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. Згідно з п.2.4.5 Договору, у разі порушення строків повернення кредиту, відповідно до умов договору, сплатити проценти за неправомірне користування кредитом відповідно до п.3.3 Договору. Відповідно до п.4.2 Договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позичальнику (для перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у п.1.1 цього Договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у п.8 цього договору) включно. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно з п 4.4 Договору, у разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 15 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати. Згідно з інформаційним повідомленням (додаток №2 до кредитного договору №7359 від 20.03.2024) [PERSON] , як споживач фінансових послуг, зазначив власний контактний номер телефона за яким може здійснюватися взаємодія між ним та ТОВ «КЛТ Кредит». Із довідки від 11 червня 2025 року виданої ТОВ фінансовою компанією «Елаєнс» слідує, що на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів ТОВ «КЛТ Кредит» успішно провело операцію 20.03.2024 року по платежу в розмірі 5000,00 грн., номер карти [NUMBER] , банк карти отримувача MONOBANK. Згідно з інформацією, яка витребувана судом в АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] , в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також фінансовий номер за вказаною платіжною карткою за період з 20.03.2024 року по 25.03.2024 року: [NUMBER] . Зі змісту виписки по рахунку [PERSON] за період з 20.03.2024 року по 25.03.2024 року вбачається, що 20.03.2024 року відбулося зарахування переказу на її карту № [NUMBER] в сумі 5\~000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 20 березня 2025 року заборгованість відповідача становить 48691,50 грн, з яких: 4994,00 грн.\~заборгованість за сумою кредиту; 43697, 50 грн.\~прострочені відсотки (за період з 20.03.2024 р. по 20.03.2025 р.) Отже, уклавши з ТОВ «КМТ Кредит» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до ч.1ст. 625 ЦК України- боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами - ст. 629 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд бере до уваги розрахунок позивача. При проведенні розрахунку заборгованості позивач провів розрахунок заборгованості за період з 20.03.2024 року по 20.03.2025 року. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Однак, згідно з ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 22.12.2023 відповідно до\~Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Враховуючи, що самим\~Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 20 березня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Також суд враховує, що в пункті 17\~Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. У листі Національного банку України від 19 лютого 2024 року №14-0004/12097 «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо виконання окремих вимог\~Закону №3498-ІХ. Так, у пункті 2 вказаного листа зазначено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом №3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %, тобто до 22 квітня 2024 року включно; протягом наступних 120 днів - 1,5 %, з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно. З 21 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої\~статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%. КЦС ВС при розгляді справи № 234/3840/15-ц (61-3014св22), у Постанові від 07.06.2023 року висловив позицію, що суд, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погодився з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Таким чином, кредитний договір №7359 укладено 20 березня 2024 року, тобто після внесення змін до\~Закону України «Про споживче кредитування», а тому мають застосовуватися положення ч. 5 ст.\~8\~та ч. 5 ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Зважаючи на викладене вище, за період з 20 березня 2024 року (день укладення договору) по 22 квітня 2024 року (день закінчення встановлених законодавством перших 120 днів) проценти за користування кредитними коштами повинні були нараховуватись з розрахунку обумовленої сторонами денної відсоткової ставки розміром 2,5%, що за 34 днів становить 4250,00 грн.(5000х2,5%=125х34). За період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (період встановлених законодавством наступних 120 днів) проценти повинні були нараховуватись із застосуванням максимальної розміру денної процентної ставки в розмірі 1,5%, що за 120 днів становить 9000,00 грн. (5000х1,5%=75х120). Лише з 21 серпня 2024 року по 20 березня 2025 року проценти повинні були нараховуватись відповідно до ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~за денною ставкою 1%, що за 211 дні складає 10550 грн. (5000 х1% = 50 х 211). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за 365 днів прострочена заборгованість [PERSON] по процентам становить 23800,00 грн. (4250+9000+10550). Враховуючи вище викладене з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 28800,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 23800,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд також враховує, що відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, не спростував розрахунок суми позовних вимог, не подав доказів на погашення заборгованості за кредитним договором, що є її процесуальним обов`язком. Отже сума заборгованості ним не заперечується. Відповідно до ч. 1. п. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано договір про надання правничої допомоги №16/09/2024 від 16.09.2024 року, копію витягу з реєстру №1 до акту прийому-передачі наданих послуг від 03.03.2025 на суму 10 000 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №18 від 23.10.2018 р., довіреність від 17.09.2024 року та платіжна інструкція №241. Відповідно ч. 2\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд доходить висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог та стягнути із [PERSON] на корить ТОВ «КЛТ Кредит» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді у розмірі 5914,00 грн із розрахунку: ціна позову 48691,50 грн., задоволено на суму 28800,00 грн = 59,14% х 10 000 грн : 100% = 6626,50 грн. За подання позову ТОВ «КЛТ Кредит» сплачено 2422,40 грн. судового збору, оскільки позов ТОВ «КЛТ «Кредит» задоволено на 59,14 %, то із [PERSON] на користь ТОВ «КЛТ Кредит» необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1432,60 грн. (2422,40 грн х 59,14% :100%).

Outcome: partial