Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 22.02.2023 року між ним (позивачем) та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 326. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (народився до офіційної реєстрації шлюбу) та [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаємопорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Починаючи з листопада 2023 року вони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки це буде суперечити інтересам сім`ї, а тому звернувся до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2025р. відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому, до початку судового засідання подав заяву від 26.09.2025р., в якій просить розглянути справу без його участі. В судове засідання відповідачка [PERSON] також не з`явилась, однак, надіслала до суду заяву (надійшла 14.10.2025р.), в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без її участі. Разом з тим, заявила клопотання, в якому просила залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.\~110\~СК,\~один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2023р. між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №326. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , спір про місце проживання яких між сторонами відсутній. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх перебування у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому, беручи до уваги, що відповідачка позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти їх задоволення, про що подала відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачкою заявлялось клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища, тому, беручи до уваги бажання відповідачки, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду в сумі 1 211,20 грн. /а.с. 1/. Натомість, враховуючи що позивачем, ані в позові, ані в заяві про розгляд справи без його часті, не заявлялось вимог про відшкодування йому сплаченого ним судового збору, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved