Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, посилаючись на перебування у відпустці по догляду за дитиною. В обґрунтування вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на вихованні та утриманні матері, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання, тому просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Рішенням суду від 17 вересня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] аліменти на користь та на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] включно, починаючи стягнення із 17 квітня 2024 року. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 січня 2025 року рішення суду від 17 вересня 2024 року залишено без змін. 15 вересня 2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року у справі № 214/3613/24, посилаючись на відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, на утримання матері якої з нього стягнуто аліменти, що підтверджується відповідним судовим рішенням. Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, передбаченому ст. 128 ЦК України. Позивач [PERSON] причини неявки суд не повідомила, заперечень щодо поданої заяви [PERSON] до суду не подала. Поштове повідомлення, направлене на зареєстровану адресу позивача , згідно письмових доказів, повернуто не врученим. Смс-повідомлення про явку до суду, направлене на контактний номер телефону позивача, зазначений нею у тексті позовної заяви, доставлено 19.09.2025. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на вимогах заяви наполягає. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до частин першої та другої статті 423\~ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно з пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 424\~ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої\~статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), пункт 34.1.1). Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункт 26). Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423\~ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї (постанова Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі № 643/12492/18 (провадження № 61-7813 св 24). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423\~ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення . Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті. Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України\~не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не\~були своєчасно\~подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а), від 19 червня 2019 року у справі № 815/1918/15, від 06 вересня 2022 року у справі № 363/1900/13-ц (провадження № 61-89св20), постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 9901/230/20 (провадження №11-452заі21 Так, на обґрунтування поданої заяви стороною відповідача подано до суду рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року у справі № 216/3593/24, яким виключено відомості про батька [PERSON] , [INFO] , як батька, з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , про що заявнику стало відомо в ході розгляду цієї справи за результатами проведеного експертного дослідження з висновку експерта № 69-МГ ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» . Указане судове рішення оскаржено в апеляційному порядку, не скасовано, набрало чинності 14.08.2025, а отже заявником дотримано строки та порядок звернення до суду із відповідною заявою. У світлі обставин, які суд визнає нововиявленими, заява [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення суду від 17 вересня 2024 року скасуванню на підставі зазначеного. Згідно частини\~3\~статті 429\~ЦПК України,\~за результатами\~перегляду судового\~рішення за\~нововиявленими або\~виключними обставинами\~суд може: відмовити\~в задоволенні\~заяви про\~перегляд судового\~рішення за\~нововиявленими або\~виключними обставинами\~та залишити\~відповідне судове\~рішення в\~силі; задовольнити заяву\~про перегляд\~судового рішення\~за нововиявленими\~або виключними\~обставинами,\~скасувати відповідне\~судове рішення\~та ухвалити\~нове рішення чи\~змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Беручи до уваги вимоги статті 429 ЦПК України та задоволення судом заяви [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами і скасування судового рішення, суд вважає необхідним ухвалити у справі нове рішення. Так, згідно наданих до суду письмових доказів, [PERSON] та [PERSON] з 04 липня 2023 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4 копія свідоцтва). Звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання по досягненню дитиною трирічного віку, позивач в якості доказу надала копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4 копія свідоцтва). Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Крім того, відповідно до вимог статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст. 77 СК України). Згідно статті 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Разом з тим, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2025 року у справі № 216/3593/24 виключено відомості про батька [PERSON] , [INFO] , як батька, з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , а отже у відповідача відсутній обов`язок по утриманню позивачки, як матері дитини, біологічним батьком якої він не являється, що підтверджується письмовими доказами, оцінку яким надано судом в рамках розгляду справи 216/3593/24. Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог [PERSON] за недоведеністю. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, у задоволенні вимог відмовлено, судовий збір компенсується за рахунок держави в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Outcome: approved