Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Какун А.С. звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитними договорами. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача зазначив, що 12 жовтня 2024 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики №8589691. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржника. Відповідно до Реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на суму 21524,6 грн., з них: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19,90 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості по процентам за понаднормове користування кредитом, 14000,00 грн сума заборгованості за пенею, 504,7 грн комісія за надання кредиту. 05 жовтня 2024 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики №73492697. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржника. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на суму 12550,64 грн., з них: 3410,5 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 852,63 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості по процентам за понаднормове користування кредитом, 8287,52 грн сума заборгованості за пенею, 0,00 грн комісія за надання кредиту. Посилаючись на\~неналежне виконання\~ [PERSON] \~своїх грошових\~зобов`язань,\~позивач просив\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за укладеними\~договорами,\~яка у\~загальному розмірі\~складає 34075,24 грн., а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 10 вересня 2025 року, вказана справа надійшла до провадження суддя Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 11 вересня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлялася належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом направлення судом ухвали суду про відкриття провадження від 11 вересня 2025 року за задекларованим місцем проживання, що підтверджується поштовим відправленням яке повернулось на адресу суду. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~при розгляді справи, ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимогист. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно зіст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно дост. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як установлено судом, 12 жовтня 2024 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики №8589691 за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 3000 грн. 00 коп., з базовою процентною ставкою за перший день користування кредитом 0,01 %, за день, пеня 5,00 % день, на строк 30 днів з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 10.11.2024 року, орієнтована реальна річна процентна ставка 148,49 %, орієнтовною загальною вартістю позики 3225,00 грн. 05 жовтня 2024 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» договір позики №73492697 за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 1500 грн. 00 коп., з базовою процентною ставкою за перший день користування кредитом 0,175 %, за день, пеня 2,7 % день, на строк 30 днів з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 03.11.2024 року, орієнтована реальна річна процентна ставка 918,52 %, орієнтовною загальною вартістю позики 1803,75 грн. Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі. Згідно Додатку №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №8589691 від 12.10.2024 р., а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживачів) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту визначено, що загальна вартість кредиту складе 3225,00 грн. Згідно Додатку №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73492697 від 05.10.2024 р., а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживачів) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту визначено, що загальна вартість кредиту складе 1803,75 грн. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Права Вимоги до Боржника. Відповідно до Реєстру боржників № 43 від 21.02.2025 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на суму 21524,6 грн., з них: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 19,90 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості по процентам за понаднормове користування кредитом, 14000,00 грн сума заборгованості за пенею, 504,7 грн комісія за надання кредиту. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на суму 12550,64 грн., з них: 3410,5 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 852,63 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості по процентам за понаднормове користування кредитом, 8287,52 грн сума заборгованості за пенею, 0,00 грн комісія за надання кредиту. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020р. № 127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно Додатку №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №8589691 від 12.10.2024 р., а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживачів) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту визначено, що загальна вартість кредиту складе 3225,00 грн. Згідно Додатку №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73492697 від 05.10.2024 р., а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживачів) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту визначено, що загальна вартість кредиту складе 1803,75 грн. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено: боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладення кредитного договору між сторонами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, з зазначенням адреси її проживання, паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору кредитної лінії за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства. Отже з цього можна зробити висновок, що відповідачка була належним чином ознайомлена з умовами кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018р. у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018р. у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018р. у справі № 202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020р. у справі № 912/1120/16. Отже, оскільки, умовами кредитних договорів визначено строк кредитування, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а тому заборгованість по нарахованих процентах за користування позикою розрахована позивачем, виходить за межі строку, на який видався кредит. Згідно Додатку №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №8589691 від 12.10.2024 р., а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживачів) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту визначено, що загальна вартість кредиту складе 3225,00 грн. Згідно Додатку №1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73492697 від 05.10.2024 р., а саме таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживачів) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредиту визначено, що загальна вартість кредиту складе 1803,75 грн. Відповідно до умов кредитного договору №8589691 від 12.10.2024, визначено строк кредитування до 10.11.2024 року за кредитним договором №73492697 від 05.10.2024, визначено строк кредитування до 03.11.2024, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 10.11.2024 року за кредитним договором №8589691 від 12.10.2024 та до 03.11.2024 за кредитним договором №73492697 від 05.10.2024 року, після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості: за Договором позики №8589691 від 12.10.2024 року, в розмірі 3225,00 грн., з них: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8,70 грн. сума заборгованості за відсотками, 216,30 грн комісія за надання кредиту та за Договором позики №73492697 від 05.10.2024, в розмірі 1803,75 грн, з них: 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 78,75 грн. сума заборгованості за відсотками, 225,00 грн комісія за надання кредиту. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом відповідно до платіжної інструкції №128833 від 12.08.2025 року в сумі 3028,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного і

Outcome: partial