Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

01.08.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з 07.02.2014 по 22.10.2020 перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб між нами розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2020, справа №127/20825/20. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач проживає окремо. Син проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З часу припинення між сторонами стосунків та шлюбу, відповідач періодично надає сину матеріальне утримання, але не в повному обсязі, не покриваючи потреби дитини у його віці. Такий стан надання утримання дитині відповідачем є неприпустимим. Фактично весь тягар утримання сина повністю ліг на позивачку. Відповідач фактично уникає виконання батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Зазначене змушує позивачку звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на користь неповнолітнього сина [PERSON] аби усунути в подальшому будь-які непорозуміння з цього питання між нею та відповідачем і при цьому матеріально забезпечити дитину, яка повинна зростати в атмосфері любові та комфорту. Відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців, яких він згідно з законом повинен утримувати, не має. Має стабільний, достатній дохід. Позивач вважає, що відповідач має повну фінансову можливість для утримання сина, а саме сплати аліментів. Враховуючи зазначене вище, позивачка вважає, що розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача має становити 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. 01.08.2025 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 04.08.2025. Відповідь № 1634999 з Єдиного державного демографічного реєстру стосовно реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , згенерована судом 04.08.2025. Ухвалою суду від 08.08.2025 позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини була залишена без руху. 15.08.2025 на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про усунення недоліків у позовній заяві, в якій вона зазначає, що відповідач [PERSON] матеріально забезпечена людина, має у власності два транспортні засоби: «Тойота корола», 2008 року випуску, д.н.з [NUMBER] та автомобіль «Ніссан Кашкай», 2025 року випуску, д. н.3. [NUMBER] . Також у його власності перебуває нерухоме майно: квартира за адресою [ADDRESS] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, загальною площею 0, 25 га, кадастровий номер 0520684000:02:004:0182, які розташовані за тією ж адресою. Щодо інформації про доходи відповідача, має намір заявити клопотання про витребування є Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відомості про доходи відповідача. Ухвалою суду від 19.08.2025 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 04.09.2025 позовна заява з додатками та копія ухвали суду від 19.08.2025 отримана відповідачем особисто в приміщені суду, що підтверджується розпискою (а.с.25). 12.09.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Драчук Т. М., надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідач визнає позов частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно, в іншій частині позов вважає безпідставним, необґрунтованим та просить суд відмовити в його задоволенні, виходячи з такого. Свої заперечення аргументує тим, що описані в позові обставини є такими, що не відповідають дійсності. Відповідач зареєстрований як підприємець і перебуває на спрощеній системі оподаткування, оскільки його дохід завжди був мінливим і незначним, а з початком війни були періоди, коли він не отримував доходу зовсім. У зв`язку з зменшенням доходів від підприємницької діяльності, відповідач працює програмістом в ТОВ «Трасті Глобал» за основним місцем роботи на умовах неповного робочого дня з оплатою 23\~400, 00 грн на місяць. Представник відповідача вказує, що відповідач виконував обов`язок з утримання дитини, оплатив відпочинок сина в сумі 60\~000, 00 грн, вивчення англійської мови в сумі 1\~900, 00 грн, з 2024 року оплачує навчання сина у приватній школі в сумі 18\~000, 00 грн щомісяця, що підтверджується відповідними квитанціями. З описаного вище вбачається, що протягом останнього року відповідач систематично здійснює утримання сина як у грошовій, так і в натуральній формі. Розмір допомоги, яку відповідач надавав була такою, яку він в змозі був надавати своєму сину, не порушуючи його право на належне утримання і при цьому не допускаючи заборгованості. Відповідач повністю усвідомлює майнові потреби дитини в аліментах та не заперечує проти їх стягнення, однак їх розмір має відповідати його фінансовим можливостям та нормам чинного законодавства. Враховуючи матеріальне становище відповідача, він має можливість сплачувати аліменти у розмірі частки від усіх доходів щомісячно з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позивачем не доведено існування обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки матеріали позовної заяви не містять доказів, які б підтверджували фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в непомірно великому заявленому розмірі. 22.09.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивачки [PERSON] , відповідно до якої, позивач звертає увагу суду, що відповідач не заперечує, що він зареєстрований як підприємець і перебуває на спрощеній системі оподаткування та що його дохід є мінливим. Крім того, відповідач зазначає, що він, крім підприємницької діяльності, працює програмістом ТОВ «Трасті Глобал». Позивачем не заперечується факт оплати відповідачем навчання сина у приватній школі у 2024 році. Однак, на час розгляду справи їх син продовжує навчатись у приватному ліцеї «Артинов», про що позивачкою надано копію договору. Оплату за поточний навчальний рік здійснює у повній мірі позивачка. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доказів, які б свідчили про неможливість стягнення з відповідача аліменти у визначеному позивачем розмірі відповідачем не надано. Також наголошує, що у відповідача на утриманні немає інших осіб. Утримання дитини є спільним обов`язком обох батьків, як матері, так і батька, незалежно від того, чи вони перебувають у шлюбі, розлучені або проживають окремо. Такий обов`язок прямо передбачений статтею 180 СК України. Законодавство не ставить виконання цього обов`язку в залежність від працевлаштування чи рівня доходу одного з батьків. Наявність чи відсутність офіційного працевлаштування не звільняє іншого з батьків від участі в утриманні дитини. Жодна зі сторін не може бути повністю усунута від виконання своїх батьківських обов`язків лише через формальні або суб`єктивні обставини, зокрема такі як фінансова скрута, часткова зайнятість чи посилання на неофіційний дохід іншого з батьків. Навпаки, кожен із батьків має здійснювати посильний внесок у виховання, розвиток і забезпечення гідних умов життя дитини. Це відповідає принципу найкращих інтересів дитини. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, а також встановленого законом розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним в позовній заяві, та у відповіді на відзив, додатково суду пояснила, що вона з відповідачем розлучилася п`ять років тому. З 2020 по 2023 роки позивач забезпечувала дитину на 95 % самостійно, сплачувала за оренду житла, забезпечувала всі необхідні потреби дитини. В 2022 році син пішов навчатися в приватну школу. З січня 2023 року всі витрати, пов`язані з утриманням сина вони з відповідачем несуть навпіл. Вона мала проблеми зі здоров`ям, тому до червня 2025 року син був на утриманні батька. Сторони намагалися вирішити питання утримання дитини шляхом укладення нотаріально посвідченого договору. Спочатку колишній чоловік погоджувався укласти договір, домовилися про утримання в сумі 20\~000, 00 грн щомісячно на всі потреби дитини: харчування, одяг, лікування тощо, але згоди досягти сторони не змогли. Останній час відповідач не спілкувався з сином, лише привітав з днем народженням. Вона повністю несе витрати на утримання дитини, зокрема, на лікування дитини, оплачує заняття з реабілітологом. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Білан Г. М. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив. Додатково суду пояснила, що позовні вимоги позивачки доведені в повному обсязі, відповідач визнав у відзиві, що ніс витрати на утримання дитини, що підтверджує можливість нести витрати в заявленому розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погоджується на стягнення з нього на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі частки доходів, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві на позов. Додатково суду пояснив, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак доходів не отримує, тому працевлаштувався та одержує заробітну плату. Підтвердив, що в 2024 році оплачував навчання сина в приватній школі в сумі 18\~000, 00 грн щомісячно та відвідування гуртків - 2\~000, 00 грн, а також інші активності, оплачував поїздку сина за кордон на відпочинок в сумі 60\~000, 00 грн. В 2024 році на утримання дитини витратив 205\~000, 00 грн. Стверджує, що колишня дружина перевела сина в іншу школу без його згоди, хоча витрати на приватну школу в 2024 році він ніс самостійно. До початку повно масштабної війни він щомісячно перераховував колишній дружині на утримання сина по 10\~000, 00 грн. Підтвердив, що між сторонами дійсно була домовленість щодо підписання договору про утримання сина. Він звернувся з цього приводу до адвоката, однак договір не був підписаний, оскільки позивачка хотіла одержувати щомісячно на утримання сина 40\~000, 00 грн та кошти на додаткові витрати без будь-яких обмежень. Він надіслав позивачці свій варіант договору, однак вони так і не змогли дійти згоди. Не заперечує, що має у власності квартиру, де він проживає особисто, будинок в селі та земельну ділянку, що є спільним майном подружжя, має в особистій власності два автомобіля. В 2024 році дитину утримував за рахунок особистих збережень. Крім того, автомобілем, який є спільним майном сторін, користується позивачка. Стверджує, що він надав позивачці кошти, за які нею було придбано квартиру. В судовому засіданні представник відповідача-адвокат Драчук Т. М. підтримала обставини викладені у відзиві, додатково додала, що її довіритель визнає позов частково, в зазначеному ним розмірі. Вважає, що обґрунтування позову не відповідає заявленим вимогам. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дітей, позивачка має такий же обов`язок утримувати дитину як і відповідач. Позивачкою не надані докази, що вона несе витрати на утримання дитини, зокрема, потреби у витратах на лікування дитини. Обставини наведені в позові не доведені, стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від доходу є непомірним тягарем для відповідача. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, надані сторонами, в їх сукупності, враховуючи відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, які є підставою виникнення сімейних правовідносин між сторонами щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Судом встановлено, що відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2020, яке набуло законної сили 21.11.2020 (а. с. 5, 33). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Як вбачається з копії акту від 15.07.2025, складеного головою правління ОСББ «ФЛЕТ СІТІ» М. Павлуник, за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.07.2025 проживають [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , [INFO] ( а.с.7). Окрім цього, судом були дослідженні докази, надані разом з відзивом на позовну заяву відповідачем. Відповідно до свідоцтва про шлюб відповідач перебуває в шлюбі, який зареєстрований 25.04.2025 (а.с.32). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 34). Відповідно до характеристики, виданої [PERSON] класним керівником учня 5 го класу Приватного закладу освіти «Вінницький ліцей «АМАДЕЯ» Груші В. Р., відповідач зарекомендував себе як відповідальний та уважний до виховання своєї дитини. Постійно підтримував контакт із класним керівником, цікавився навчальними досягненнями та поведінкою сина, дбав про створення належних умов для навчання та розвитку дитини, зокрема: вчасно оплачував навчання у школі (18\~000, 00 грн щомісяця); забезпечував відвідування заміського табору «Білий камінь» (15\~000, 00 грн), додаткові заняття та гуртки, фінансував подорож дитини країнами Європи (555 євро та особисті витрати), відпочинок у межах програми «Канікули в Італії» (580 євро та додаткові витрати), забезпечив поїздку до Львова (5\~000, 00 грн та додаткові витрати); позитивно характеризується та зазначається про сумлінне виконання [PERSON] батьківських обов`язків та вказується на важливу позитивну роль у шкільному та соціальному житті дитини (а.с.35-35 зворот). Відповідачем надано таблицю витрат на шкільні потреби, яка велася спільно з позивачем, та не заперечується нею. З таблиці вбачається, що в період з 01.01.2023 по 30.06.2025 сторони несли витрати з оплати навчання сина в школі, відвідування гуртка, табору «Білий камінь». В період з 24.06.2024 по 30.06.2025 витрати з оплати навчання в школі та відвідування гуртків дитини ніс відповідач (а.с.36). Відповідачем надано платіжну інструкцію від 28.03.2025 на підтвердження оплата відвідування сином Центру позашкільної освіти «Флеш» на суму 1\~900, 00 грн (а. с. 37). Відповідач визнає, що він здійснив оплату один-два рази, інші витрати за відвідування центру несла позивач. Квитанцію на суму 60\~000, 00 від 15.07.2024, якою підтверджується перерахування коштів на рахунок позивача половина суми оплати відпочинку на морі дитини як пояснив відповідач (а.с.37-39). Позивач визнає, що відповідач оплатив половину суми відпочинку дитини на морі, другу половину оплатила позивач. На підтвердження того, що відповідач є ФОП надано витяг з реєстру ДПІ (а.с.40). Відповідно до податкової декларації відповідач за І квартал 2025 року не отримав доходи як ФОП (а.с.41-43). Відповідно до Довідки №1/08 від 22.08.2025, виданої ТОВ «Трасті Глобал», [PERSON] станом на 22.08.2025 дійсно працює програмістом в ТОВ «Трасті Глобал» за основним місцем роботи на умовах неповного робочого дня з оплатою 23\~400, 00 грн на місяць (а. с. 44). Наказом ТОВ «Трасті Глобал» від 06.08.2025 №20/к/тр підтверджується, що [PERSON] , програмісту, встановлений неповний робочий день, починаючи з 07.08.2025 (10 годин) на тиждень з щоденною тривалістю робочого дня 2 години, з дистанційною формою організації праці, з оплатою пропорційно відпрацьованого часу (а. с. 45). Позивачем надано копію договору №10-6б-25 про надання освітніх послуг у приватному ліцеї «Артинов» від 21.07.2025, відповідно до якого [PERSON] є учнем 6 класу, зазначений договір діє з 21.07.2025 по 31.05.2026, вартість освітніх послуг становить 145\~200, 00 грн за календарний рік і передбачає щоденне перебування одержувача з 8:15 до 15:30 з дворазовим харчуванням, крім вихідних та святкових днів, з 01.06.2025 по 31.05.2026, замовником є [PERSON] (а.с.50-53). Позивачем також надані платіжні інструкції від 22.07.2025 на суму 10\~000, 00 грн з призначенням платежу внесок, від 05.08.2025 на суму 12\~100, 00 грн з призначенням платежу плата за навчання, від 30.08.2025 з призначенням платежу плата за навчання. Одержувачем платежів вказана ВПГ Делфін (а. с. 54-56). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до\~частини 1,\~2\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи судом дитина проживає разом з позивачкою, дитину утримує як позивач, так і відповідач. Визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітньої дитини, суд враховує, що відповідач визнає позов в частині стягнення на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу, є особою працездатного віку; у суду відсутні докази, що відповідач має вади здоров`я чи має на утриманні інших дітей чи інших осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати. Позивач, обґрунтовуючи розмір аліментів, який вона просить стягнути, вказує, що про можливість відповідача сплачувати аліменти в цьому розмірі, свідчать витрати які він ніс в 2024 році з утримання дитини, здійснення ним діяльності як фізичної особи-підприємця, наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, витрати які позивач несе на оплату навчання дитини та на її лікування. Позивачем не надаються суду докази, які підтверджують фактичні обставини, на які вона посилається, окрім витрат на оплату навчання дитини в 2025 році. При цьому суд звертає увагу, що відповідач стверджує, що позивач без узгодження з ним змінила освітній заклад, в якому навчається дитина, про що свідчить і наданий позивачем договір №10-6б-25 про надання освітніх послуг у приватному ліцеї «Артинов» від 21.07.2025, який підписала позивач. Неузгодження з відповідачем вибору приватного навчального закладу є порушенням принципу рівності прав та обов`язків батьків, передбаченого ст. 141 СК України. Суд звертає\~увагу,\~що ухвалою\~суду від\~08.08.2025\~позовна заява\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання дитини\~була залишена\~без руху.\~ В\~ухвалі суд\~зазначав,\~зокрема,\~що позивач в позовній заяві вказує, що відповідач має повну фінансову можливість для утримання сина, а саме сплати аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не надає докази щодо матеріального становища платника аліментів, а також щодо інших, визначених в ч. 1 ст. 182 СК України, обставин, які впливають на розмір аліментів. Такі докази не були надані позивачем суду до початку розгляду справи по суті і в судовому засіданні. З наданих суду відповідачем доказів вбачається, що в першому кварталі 2025 року доходи як фізична особа-підприємець відповідач не одержав. Джерелом доходів відповідача є заробітна плата, яку він одержує в ТОВ «Трасті Глобал». Докази про інші доходи відповідача позивачем суду не надані. Також суд звертає увагу, що аналіз ст. 181 СК України, в якій вказано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, свідчить що аліменти присуджуються у частці від всіх доходів, це стосується заробітної плати за основним місцем роботи працівника та доходів від підприємницької діяльності. Відповідна норма закріплена в постанові Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків інших осіб» (зі змінами), якою передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі, з основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; доходів від підприємницької діяльності. Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати малолітнью дитину та розміру аліментів. Позивач та відповідач в судовому засіданні пояснили, що вони намагались укласти нотаріально посвідчений договір щодо способів виконання батьківських обов`язків та реалізації прав, але не досягли згоди. Враховуючи вище зазначене, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 01.08.2025. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн на користь держави.

Outcome: partial