Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 923874056 від 23.05.2021 у розмірі 33899 грн. 68 коп., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.. На обґрунтування позову зазначив, що 23.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 923874056 на суму 19000 грн. Даний договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 923874056. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 923874056. 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 923874056. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за договором № 923874056 виникла заборгованість у розмірі 33899 грн. 68 коп., з яких: 16941 грн. 20 коп. заборгованість по тілу кредиту та 16958 грн. 48 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та договором позики, заборгованість за договорами не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Представником відповідача [PERSON] адвокатом Капраловою І.Г. надано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказала, що відповідно до ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Натомість, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 923874056 у формі електронного документа з використанням електронного підпису 23 травня 2021 року, при цьому договір факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на який посилається позивач, як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника, був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником. Разом з тим, право вимоги до відповідача вказано лише у реєстрі прав вимоги і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018. Вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не існувало, а відповідно до п. 2.1 умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Отже, майбутні вимоги не є предметом договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, тому і право вимоги за кредитним договором з [PERSON] , який буде укладено лише у 2021 році не могло входити. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 923874056 від 23.05.2021 на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» вважає, що наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Таким чином передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору № 923874056 від 23.05.2021, неможливо, а відтак, передача прав вимоги в подальшому від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не можна вважати відступленням права вимоги за кредитним договором, і останнім не набуто прав первісного кредитора, а отже, на її думку, позивач не має права пред`являти свої вимоги за договором № 923874056 від 23.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , також в матеріалах справи відсутні і докази на підтвердження оплати за договором факторингу. З урахуванням вищевикладеного просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. У подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод, а саме: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу,а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміються всі права клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. договору факторингу, реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного зеєстру наведена в додатку №1 до договору. Тобто вважає, що реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів у випадку бажання та необхідності сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. 31.08.2021 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №149 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 33 899,68 грн. Відповідно ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто вважає, що право вимоги за кредитним договором № 923874056 від 23.05.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 31.08.2021, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 149. Таким чином, на думку представника, перехід права вимоги за кредитним договором стосувався чинного зобов`язання на момент його передачі і відбувся на законних підставах, оскільки реєстр прав вимоги підписано після укладення кредитного договору. Вказав, що фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. З урахуванням вищевикладеного просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Капраловою І.Г. надано додаткові пояснення, в яких вона вказала, що позивачем не надано жодних платіжних документів про оплатність передачі вимоги від 23.05.2021 за кредитним договором № 923874056, а лише зазначено в переліку реєстру вимог від однієї фінансової установи до іншої, що не відповідає правилам відступлення права вимоги кредитора у конкретному договірному зобов`язанні. Представник послалася на висноки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, згідно з яким відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. У тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. З урахуванням викладеного просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Капралова І.Г. у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладання мелектронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". З врахуванням викладеного наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіхі стотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Судом встановлено, що 23.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір № 923874056, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 19000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (п.1.1 договору). У відповідності до п.1.2 договору кредит надається строком на 98 днів. Договір укладений дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачкою за договором виконало та надало їй кредит у сумі 19000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача 4441-11ХХ-ХХХХ-8224, що останнім не спростовано, підтверджено відповідною довідкою, наданою позивачем, та випискою по рахунку, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2025 про витребування доказів. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників. У розділі першому договору право вимоги визначене як всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п.4.1 цього договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку; підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. Додатковою угодою № 19 до договору факторингу від 28.11.2018 сторони, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», дійшли згоди щодо строку дії цього договору, який починає перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору, та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. До закінчення строку дії договору сторони, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», уклали також додаткову угоду №26 до договору факторингу від 28.11.2028, де виклали текст договору факторингу у новій редакції. За цією редакцією право вимоги визначене як права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п.4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку; право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує; підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги. Додатковими угодами № 27 та 31 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 та 31.12.2023. Додатковою угодою №32 до договору факторингу сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору та погодили порядок фінансування та розрахунків. 31.08.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписано реєстр боржників до договору факторингу № 28/1118-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» передано право грошової вимоги до [PERSON] у загальній сумі 33899 грн. 68 коп., з яких: 16941 грн. 20 коп сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) та 16958 грн. 48 коп. заборгованість по відсотках. Підписаний реєстр прав вимоги підтверджує факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора, а тому суд дійшов висновку, що ТОВ «Таліон Плюс» набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 923874056. Суду надано витяг із вказаного реєстру, відповідність якого оригіналу учасниками та судом не ставилася під сумнів. Отже, за договором факторингу, укладеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», передбачено у тому числі, що право вимоги може виникнути у майбутньому і майбутня вимога вважається переданою фактору з моменту виникнення права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Договір факторингу діяв і на час укладення відповідачем кредитного договору, і на час виникнення заборгованості. Крім того, оскільки договором факторингу, укладеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання реєстру, а не в день сплати коштів, сплата коштів фактором за договором не має доказового значення у цій справі. 23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до п.4.1 цього договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 23/0224-01 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у загальній сумі 33899\~грн.\~68\~коп.,\~з яких:\~16941\~грн.\~20\~коп.\~ сума\~заборгованості по\~основному боргу\~(тіло\~кредиту)\~та 16958\~грн.\~48\~коп.\~ заборгованість\~по відсотках. Підписаний реєстр прав вимоги підтверджує факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора. 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги до боржників. Відповідно до п.1.2 договору перехід від клієнта до фат кора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2.Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у загальній сумі 33899\~грн.\~68\~коп.,\~з яких:\~16941\~грн.\~20\~коп.\~ сума\~заборгованості \~по основному\~боргу (тіло\~кредиту)\~та 16958\~грн.\~48\~коп.\~ заборгованість\~по відсотках. Підписаний реєстр прав вимоги підтверджує факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Правомірність набуття права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Із наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач 06.06.2021 сплатив 2058,80 грн. тіла кредиту та 1729 грн. процентів. Відсотки нараховувалися відповідно до вимог договору, виходячи з узгодженої процентної стаки та в межах строку дії кредитного договору. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за кредитним договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, не оспорював правильність проведених розрахунків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 923874056 від 23.05.2021 у розмірі 33899 грн. 68 коп., з яких: 16941 грн. 20 коп. сума заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) та 16958 грн. 48 коп. заборгованість по відсотках. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved