Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

29.01.2025 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи без самостійних вимог Міністерство оборони України, [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні. Мотивований позов тим, що з травня 2016 року по 19.12.2023 року [PERSON] разом із [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] визнавав позивачку своєю дружиною. Вони вели спільний побут, разом обирали сімейного лікаря, мали спільні цілі та плани, жили у злагоді. Фактично перебували у шлюбних відносинах із взаємними правами та обов`язками, проте не встигли їх оформити юридично. Весь час [PERSON] допомагав фінансово позивачці і в період спільного проживання без реєстрації шлюбу позивач перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] . Він систематично перераховував кошти на її банківську картку, надавав готівку. Кошти позивачка витрачала на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування. Зазначена грошова допомога була для неї постійним та основним джерелом до існування. [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією на особливий період та проходив службу у військовій частині [NUMBER] з 22.02.2023 року. Під час проходження ним військової служби вона неодноразово їздила до нього, підтримувала чоловіка, вони також спілкувались по телефону і шляхом листування. [PERSON] , будучи на військовій службі, продовжував фінансово утримувати її як дружину, пересилав кошти на її картковий рахунок навіть після влаштування її на роботу в 2023 році. [INFO] [PERSON] загинув поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області. 25.12.2023 року позивачка та мати [PERSON] [PERSON] , звернулись до [INFO] , де їм вручили сповіщення про смерть [PERSON] . [PERSON] наполягала на видачі сповіщення на її ім`я. Звернення до суду із даною заявою для встановлення факту спільного проживання пов`язане із бажанням позивачки реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка військовослужбовця [PERSON] , з яким вона проживала спільно протягом 8 років. На підставі ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 315 ЦПК України [PERSON] просила суд встановити юридичний факт проживання її однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] до моменту його смерті - [INFO] та встановити факт перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] , який загинув [INFO] поблизу населеного пункту Кліщіївка Донецької області. 18.03.2025 року судом зареєстрований відзив на позов від представника відповідача [PERSON] адвоката Зубаня О.О. Відповідач [PERSON] обґрунтовувала свою позицію тим, що [PERSON] і [PERSON] певний час зустрічались, можливо невеликий проміжок часу проживали разом, але вони ніколи не були однією сім`єю, в них не було відносин, притаманних подружжю, в них не було дітей, спільного житла, спільно нажитого майна (автомобілі, земельні ділянки, меблі, техніка тощо). У [PERSON] не було бажання зареєструвати шлюб із [PERSON] . Вони були зареєстровані за різними адресами і [PERSON] фактично проживала із своїм батьком [PERSON] , її батько також вказаний довіреною особою при підписанні декларації із сімейним лікарем, про що сама позивач надала відповідні докази. Акт № 86 від 30.12.2024 року, складений сусідами про те, що [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю в кімнаті 28 гуртожитку з травня 2016 року до лютого 2024 року не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки в ньому викладені неправдиві відомості: [PERSON] помер [INFO] , тому до лютого 2024 року не міг проживати разом із [PERSON] , крім того, в кімнаті 28 зареєстровані і проживають [PERSON] та [PERSON] , а до 25.04.2019 року проживав їх син [PERSON] , позивач ніяк не могла фактично проживати із ними. Поховання [PERSON] організувала вона з чоловіком, [PERSON] не приймала в цьому участі. Просила повністю відмовити в задоволенні позову за недоведеністю (а.с. 59-63). Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою від 12.02.2025 було відкрито загальне позовне провадження у даній справі. 10.04.2025 року було закрито підготовче провадження і призначена справа до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала відповідно до викладених обставин, просила вимоги [PERSON] задоволити. Позивач [PERSON] , допитана в судовому засіданні як свідок відповідно до ст. 92 ЦПК України повідомила, що разом з [PERSON] вони жили в гуртожитку по [ADDRESS] , знімали кімнату, а після смерті брата [PERSON] переселились в кімнату 32, яка належала [PERSON] . Вони разом робили ремонт в кімнаті, спільно формували бюджет, робили побутові витрати, їздили в село до [PERSON] і мали намір зареєструвати шлюб під час чергової відпустки [PERSON] в січні 2024 року, але не встигли, оскільки [INFO] він загинув. Весь час вона перебувала на утриманні [PERSON] , оскільки свій дохід мала з 2023 року, але його не вистачало. Кошти вона витрачала на себе і заощаджувала. Неодноразово вона їздила до [PERSON] в Донецьк і Краматорськ, щоб підтримати його, готувала передачі з продуктами. Витрат на поховання, пам`ятник вона не здійснювала. В лютому 2024 року [PERSON] вигнала її з кімнати, оскільки ніколи не визнавала її дружиною сина. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Зубань О.О., позов не визнав, підтримав обставини, викладені у відзиві на позов. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] , яка допитана як свідок відповідно до ст. 92 ЦПК України, позов не визнала, наголосила, що [PERSON] та її син [PERSON] ніколи не були сім`єю, спільно не проживали і позивач не перебувала на його утриманні. [PERSON] була однією з його подруг, вони разом були на святах, відпочивали, вона приходила до них в гості, декілька разів приїжджала з ним на дачу. Після смерті [INFO] старшого сина [PERSON] , який проживав в кімнаті 32, вона зробила ремонт і в 2021 році [PERSON] перейшов жити в цю кімнату, жив він сам і сімейних стосунків ні з ким не підтримував. Жіночих речей в цій кімнаті ніколи не було. Під час проходження служби в ЗСУ вони разом із чоловіком і донькою допомагали [PERSON] , відправляли посилки, він їм пересилав гроші, а більшу частину відправляв на картку [PERSON] , оскільки хотів придбати машину. Знає, що [PERSON] ніколи не працювала і просила гроші у [PERSON] , проте він радив їй іти на роботу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 06.06.2025 року від [PERSON] на адресу суду надійшла нотаріально посвідчена заява, згідно якої він просив розглядати справу у його відсутність, оскільки через психологічний стрес, пов`язаний із загибеллю сина, не може надавати пояснення у справі. Позов не визнав, заперечив факт проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] , оскільки у них не було відносин, притаманних подружжю. Протягом певного часу [PERSON] приходила до сина, проте це були дружні стосунки, в цей же період до нього також приходили інші дівчата і він не мав жодних планів на створення сім`ї із [PERSON] (а.с. 136). 03.04.2025 року судом зареєстровані письмові пояснення представника [INFO] , згідно яких представник просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 77-82). 29.05.2025 року судом зареєстровані письмові пояснення представника Міністерства оборони України, згідно яких представник просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 119-121). Свідок [PERSON] суду пояснила, що приблизно 10 років тому вона познайомилась із [PERSON] , вони спілкувались, а потім він познайомив її зі своєю дівчиною [PERSON] і вони почали дружити. З 2021 року до лютого 2023 року [PERSON] із сім`єю орендувала кімнату в гуртожитку по [ADDRESS] , і підтвердила, що [PERSON] і [PERSON] жили як чоловік і жінка. Їх сім`ї протягом тривалого часу святкували свята, відпочивали, бачились щоденно, ходили в гості один до одного. Як вони формували спільний бюджет, чи придбавали спільно речі свідкові невідомо. Зі слів [PERSON] вони придбали шафу-купе, поміняли вікно, робили ремонт. Батько [PERSON] жив за цією ж адресою, але в іншій кімнаті, [PERSON] жила в селі, [PERSON] та [PERSON] допомагали їй. [PERSON] поруч із дачною ділянкою будував будинок. Після смерті [PERSON] вони переселились в його кімнату. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] підтримували шлюбні стосунки, вони кохали один одного, разом вели побут, [PERSON] планував приїхати в січні 2024 року з відпустки і зареєструвати шлюб. Свідок [PERSON] пояснив, що з позивачкою знайомий з 2016 року, з батьками [PERSON] знайомий з 2016-2017 року. [PERSON] і [PERSON] жили на 3 поверсі в гуртожитку, а він з дружиною на п`ятому поверсі. [PERSON] і [PERSON] жили як подружжя, удвох. Їх сім`ї часто разом святкували свята, вони разом відпочивали, спілкувались як сусіди і бачились майже щодня. [PERSON] вважав [PERSON] своєю дружиною. Батько [PERSON] жив в окремій кімнаті. Мати [PERSON] жила на дачі в с. Сальник. [PERSON] працював постійно, у нього був дохід, а [PERSON] мала тимчасові заробітки. Як вони формували бюджет, чи робили спільні витрати не знає. Після того, як [PERSON] мобілізували, [PERSON] виїхала з його кімнати і почала проживати в орендованій кімнаті. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома з позивачкою приблизно 10 років, проживали як сусіди по [ADDRESS] . З [PERSON] були неприязні стосунки. Знає, що приблизно 10 років [PERSON] та [PERSON] проживали як сім`я, як чоловік та дружина в окремій кімнаті гуртожитку. Батько [PERSON] проживав в іншій окремій кімнаті, а [PERSON] жила на дачі. В кімнаті, яку займали [PERSON] і [PERSON] , жив його брат, а після його смерті [PERSON] зробила ремонт і в цю кімнату перейшли [PERSON] і [PERSON] . Зі слів [PERSON] їй відомо, що вони з [PERSON] спільно купували шафу, ліжко, телевізор. Також зі слів відомо, що [PERSON] мав приїхати у відпустку і вони планували зареєструвати шлюб. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з позивачкою він не знайомий, а [PERSON] знає як матір товариша по службі - [PERSON] . З [PERSON] вони познайомились в 2023 році під час служби в Коблево, разом виконували бойові завдання. Вони спілкувались як бойові товариші, ділились їжею. Посилки [PERSON] відправляли його батьки. Про [PERSON] він ніколи не розповідав, лише говорив, що не одружений і не має сім`ї. У нього були різні дівчата. [PERSON] отримував зарплату і заощаджував для того, щоб придбати автомобіль. Де він зберігав гроші свідкові не відомо. Про свої плани на створення сім`ї [PERSON] йому не розповідав. Чи приїжджала [PERSON] до [PERSON] він не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] жив на 3 поверсі гуртожитку з батьком, а вона з чоловіком на 2 поверсі. [PERSON] до війни в 2019-2022 роках часто приходив до них в гості, товаришував з її чоловіком. Він приходив з різними дівчатами. Після смерті брата в 2019 році [PERSON] зробила ремонт в кімнаті і [PERSON] переселився жити в цю кімнату. [PERSON] не мав сім`ї. Поховання [PERSON] організували його батьки. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 16.10.2002 року зареєстрована в [ADDRESS] , в зареєстрованому шлюбі не перебувала і станом на день розгляду справи не перебуває. За адресою реєстрації проживання [PERSON] в кімнаті житловою площею 12 кв.м. зареєстрований її батько [PERSON] (а.с. 20). З квітня 2023 року [PERSON] працює, отримує офіційний дохід, розмір якого за квітень-грудень 2023 року 115\~223, 49 грн., за січень-вересень 2024 року 107\~150, 42 грн. (а.с. 22). Згідно акту, складеного 30.12.2024 року головою ОСББ «Київський 170», на підставі пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована [PERSON] , але фактично за даною адресою проживала в період з травня 2016 року по лютий 2024 року разом з [PERSON] (а.с. 23). Також в судовому засіданні встановлено, що власниками житла за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 72 зворот). [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , про що 17.09.2024 року складено відповідний актовий запис № 2539 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 67). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади від 17.09.2024 року № 34951, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі смертю [INFO] , з 19.12.2023 року знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині [NUMBER] з 22.02.2023 року. Згідно повідомлення [INFO] від 06.11.2024 року (а.с. 14), інформація щодо сімейного статусу, складу сім`ї, близьких родичів в облікових документах солдата [PERSON] , який загинув [INFO] в населеному пункті Кліщіївка Бахмутського району Донецької області відсутня. Згідно повідомлення військової частини [NUMBER] від 23.05.2025 року солдат [PERSON] призваний на службу під час мобілізації, особова справа на військовослужбовця не складалась. Під час зарахування до списків військової частини [NUMBER] відповідно до записів книги алфавітного обліку особового складу при опитуванні солдата [PERSON] було записано таких близьких родичів: мати [PERSON] , 1958 р.н., прож.: [ADDRESS] , батько [PERSON] , 1963 р.н., прож.: [ADDRESS] (а.с. 132). Сповіщення № 12275 від 11.09.2024 року про загибель [INFO] сина [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця в/ч [NUMBER] , адресовано його матері - [PERSON] (а.с. 14 зворот). Рахунок-замовлення № 0675 на поховання [PERSON] оформлений та виданий замовнику [PERSON] . Договір-замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] на кладовищі «Сабарів 2» від 15.09.2024 року укладений із [PERSON] Свідоцтво про поховання [PERSON] видано [PERSON] (а.с. 66 зворот, а.с. 69 зворот, а.с. 74). Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з травня 2016 року до 19.12.2023 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] , вони проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу і на момент смерті [PERSON] вона перебувала на його утриманні, тому просила встановити такі факти з метою отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку із загибеллю військовослужбовця [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом з тим, суд розглядає справи про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, перебування фізичної особи на утриманні (п. 5, п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно\~ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.\~Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Разом з тим, позивач [PERSON] не довела належними і допустимими доказами, що постійно в період з травня 2016 року по 19.12.2023 року проживала з [PERSON] однією сім`єю. Посилання позивача на тривале спільне проживання з [PERSON] , ведення спільного господарства, перебування на його утриманні є безпідставним. Позивач не надала жодного письмового доказу проведення спільних витрат, в тому числі на утримання житла, оплати за комунальні послуги, придбання майна в інтересах сім`ї, предметів побуту тощо. Вона не повідомила про спосіб формування сімейного бюджету з 2016 року, а також не надала доказів щодо джерел свого доходу і доходу [PERSON] , з яких формувався сімейний бюджет. Перерахування [PERSON] коштів на рахунок [PERSON] в АТ «Приват Банк» протягом 2023 року (а.с. 10) не свідчить про її перебування на його утриманні, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що з 2023 року [PERSON] мала власний офіційний дохід, розмір якого за квітень-грудень 2023 року 115\~223, 49 грн., за січень-вересень 2024 року 107\~150, 42 грн. (а.с. 22) і кошти від [PERSON] не були постійним і основним джерелом засобів до існування. Крім того, свідки в судовому засіданні повідомили, що кошти перераховувались [PERSON] на картку [PERSON] з метою придбати для себе автомобіль. Суд не приймає як належний і допустимий доказ акт № 86 від 30.12.2024 року, складений головою ОСББ «Київський 170» зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки в акті викладені обставини, які суперечать ряду інших доказів. Зокрема час спільного проживання до лютого 2024 року ( [PERSON] загинув [INFO] ) та місце проживання кімната 28, хоча і сама позивач в засіданні стверджувала, що вони з [PERSON] проживали в кімнаті 32. Власник кімнат [ADDRESS] [PERSON] , а також батько [PERSON] - [PERSON] категорично заперечили проживання [PERSON] в цьому помешканні як фактичної дружини їх сина [PERSON] і заперечили наявність між ними стосунків, притаманних подружжю. Показання свідка [PERSON] в судовому засіданні суд оцінює критично, оскільки вона повідомила, що із [PERSON] перебувала в неприязних стосунках. [PERSON] і [PERSON] , які вказані в акті, в судовому засіданні під присягою показань не давали. Пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту проживання [PERSON] і [PERSON] , та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю, взаємних прав і обов`язків. Свідок [PERSON] повністю заперечила наявність стосунків між [PERSON] і [PERSON] , притаманних чоловіку і дружині, а товариш по службі [PERSON] зі слів [PERSON] знав лише про його батьків. Також не підтверджують факту спільного проживання як подружжя [PERSON] і [PERSON] надані позивачем декларації про вибір лікаря (а.с. 19). Навпаки, [PERSON] в декларації зазначила місце проживання - [ADDRESS] і довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку вказала свого батька [PERSON] , а [PERSON] зазначив місце проживання - [ADDRESS] і довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку вказав свою сестру [PERSON] , а не [PERSON] . Особливо суд враховує, що сам [PERSON] під час зарахування до списків військової частини [NUMBER] вказав близьких родичів мати [PERSON] , батька [PERSON] (а.с. 132) і не вказав [PERSON] , оскільки не вважав її такою. Сповіщення про смерть [PERSON] також видане на ім`я [PERSON] , організацією поховання займалась [PERSON] . Таким чином, сам по собі факт перебування [PERSON] і [PERSON] у близьких стосунках не може свідчити про те, що вони проживали в період з 2016 року до 19.12.2023 року однією сім`єю, мали взаємні права і обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та витрати, придбавали майно в інтересах сім`ї. Показання свідків, спільні фотографії, спільна присутність на святах, спільний відпочинок, поїздки [PERSON] до [PERSON] під час перебування його на військовій службі не можуть свідчити про усталені відносини, притаманні подружжю та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України\~"Про Збройні Сили України",\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",\~"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",\~"Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей"\~та іншими законами (ст. 40 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»). Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених\~Законом України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»). Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у\~підпунктах 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у\~підпунктах 1-3\~пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема: батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно ст. 31 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ч лени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Враховуючи те, що в судовому засіданні не доведений факт проживання однією сім`єю [PERSON] і [PERSON] , достатніх підстав для встановлення факту перебування позивача на утриманні [PERSON] також немає. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи сукупність наданих доказів і викладені обставини, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed