Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н (Договір 1) від 19.07.2023 в розмірі 62668,51 гривень, заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н (Договір 2) від 19.07.2023 в розмірі 47015,08 гривень, загальним розміром 109683,59 грн. Позов мотивований тим, що 19.07.2023 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 19.07.2023 Відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг №б/н від 19.07.2023 та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна Gold»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.9.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 08/26, тип - Віртуальна картка Універсальна GOLD VISA. Відповідач скористався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Також Відповідачем 19.07.2023 було взято ще одне зобов`язання відповідно до Заяви про надання кредиту «Оплата частинами» за договором 23071934590594 від 19.07.2023 на cуму 49999,00 грн. (Договір 2) та підписано Графік кредиту за допомогою ОТР пароля. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору 1,2, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком. В ході підготовки позовної заяви було встановлено, що Відповідач перестав вносити кошти на погашення кредитів за Договором 1 та Договором 2 посилаючись на спірні операції, які були проведені 19.07.2023. За зверненням Відповідача, Банком було проведено службову перевірку і встановлено наступні обставини: До Управління безпеки Приватбанку надійшов запит про проведення службової перевірки по факту звернення клієнта [PERSON] ІПН [NUMBER] , щодо зняття 19.07.2023 з його картки [NUMBER] - грошових коштів. В своєму зверненні клієнт [PERSON] повідомив, що 19.07.2023 був заблокований його номер телефону шахраями і оформлено два кредити. На підставі виписки по карті [NUMBER] підтверджено 8 списань 19.07.2023 на загальну суму 46486,00 грн., в тому числі і на картку [NUMBER] клієнта [PERSON] , ІПН [NUMBER] . В подальшому кошти з картки [NUMBER] клієнта [PERSON] були зняті невстановленою особою у банкоматах м. Кривий Ріг. Встановити контакт з клієнтом [PERSON] не було можливості, так як він не бере слухавку. Наведене обумовило внесення клієнта [PERSON] в список обмежень з кодифікатором - 1.41 (шахраї в електронних мережах). B ході аналізу хроніки авторизацій в Приват24 клієнта [PERSON] встановлено, що 19.07.2023 авторизації в акаунті клієнта відбулися з нетипового для клієнта пристрою Smartphohe (WEВ-вepciя). Крім того, 19.07.2023 в 16:57 через Приват24 клієнта було оформлено кредит готівкою на суму 49999,00 грн. Підтвердження операції оформлення кредиту відбувалось за допомогою Простого електронного підпису ОТР- пароля на фінансовий номер телефону: [NUMBER] . Порушень оформлення договору не виявлено. На підставі вищевказаних матеріалів перевірки і враховуючи пояснення [PERSON] позивачем зроблено висновок про те, що 19.07.2023 треті особи перевипустили SIМ-картку [PERSON] (його фінансового телефону), потім отримали доступ в Приват24 клієнта змінивши пароль до акаунта, при цьому вхід було підтверджено ПІН кодом по карті [NUMBER] ) (імовірно було передано ПІН-код) та по IVR дзвінку від банку. Після чого треті особи здійснили вказані вище операції. Таким чином, на переконання позивача, проведення операцій з рахунками клієнта [PERSON] , стало можливим внаслідок віддаленої заміни SІМ картки клієнта та розголошення ним конфіденційної інформації пiд час контакту з шахраями. Клієнту [PERSON] рекомендовано звернутися з відповідною заявою в правоохоронні органи та проінформовано, що співробітникам поліції буде надано повну та необхідну допомогу в межах чинного законодавства. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідач, за розрахунками позивача, станом на 18.03.2024 має заборгованість: за Договором 1 в сумі 62668,51 гривень, з яких: 50040,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12628,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; за Договором 2 в сумі 47015,08 грн., з яких: 46990,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Загальна заборгованість складає 109683,59 грн. Існування цієї заборгованості стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 12.08.2024 представник відповідача [PERSON] адвокат Хейніс О.Г. подав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. 19.07.2023, приблизно о 10 год. 20 хв. на мобільний телефон відповідача оператора зв`язку «Київстар» [NUMBER] поступив телефонний дзвінок, під час якого невідомі особи наказали відповідачу натиснути цифри на розкладці мобільного телефону, після чого належний йому номер втратив властивість здійснювати та приймати телефонні дзвінки. Внаслідок того, що невідомі особи, шляхом обману заволоділи номером мобільного телефону відповідача, отримали споживчі кредити. 25.07.2023 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 ККУ. У Приват Банку відповідач мав лише одну карту для виплат № [NUMBER] , яка наразі є заблокованою. Сформувавши необхідні для проведення досудового розслідування довідки у системі Приват-24 відповідач побачив, що із інформації по банківському рахунку [NUMBER] , до якого прив`язана банківська картка № [NUMBER] вбачається проведення наступних банківських операцій, які відповідачем не здійснювались, зокрема - перекази на карту Приват Банку на рахунок невідомої особи - [PERSON] . З приводу зняття готівки відповідач звернувся до Служби безпеки Приват Банку, працівник якої повідомили, що дійсно відбулось зняття готівки із банкомату у м. Кривий Ріг. Відповідач вважає, що перекази на банківський рахунок [PERSON] не є випадковістю, тому дана особа імовірно може бути причетна до вчинення шахрайський дій щодо отримання кредитних коштів від Приват Банку, оскільки на його банківський рахунок всього було перераховано 44253,57 грн., що стало підставою для отримання тимчасового доступу до його банківського рахунку, під час досудового розслідування злочину, яке наразі триває. Крім того, позивач у позові підтверджує, що в результаті службової перевірки банком було встановлено, що 19.07.2023 треті особи перевипустили сім-карту фінансового номеру телефона відповідача, потім отримали доступ в Приват-24 відповідача, самостійно змінили пароль до акаунту, що відбулись за допомогою підтвердження входу через номер телефону відповідача, який вже на той момент був викрадений. З урахуванням вищенаведеного просив у задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати в розмірі 40000,00 грн. 23.08.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що 19.07.2023 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту, особа яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), а тому відмова відповідача від сплати за кредитними договорами є необґрунтованою і такою, що суперечить умовам і правилам банку чинного законодавства. Зауважили, що відкрите кримінальне провадження за заявою відповідача не є підставою звільнення останнього від взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Також представник позивача вважає, що сума витрат, заявлена представником відповідача є неспівмірною із складністю цивільної справи та не є пропорційною щодо витраченого часу. З огляду на вищевикладене просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі а також зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024 витребувано з АТ КБ «Приватбанк» належним чином завірену копію справи із юридичного оформлення банківських рахунків у АТ «КБ «Приват Банк» на ім`я [PERSON] , інформацію про всі банківські рахунки у АТ «КБ Приват Банк», які були відкриті на ім`я [PERSON] , фото та відео із банкоматів на терміналів, по яким здійснювались банківські операції 19.07.2023 банківським рахункам, відкритих в АТ «КБ Приват Банк» на ім`я [PERSON] та на ім`я [PERSON] , інформацію про перелік ІР-адрес та геолокацій технічних пристроїв, за допомогою яких здійснювався вхід у систему Приват-24 та банківські операції, які були здійснені із 19.07.2023 по банківським рахункам, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] , та на ім`я [PERSON] , інформацію про перелік електронних пристроїв, мобільних телефонів, тощо, за допомогою яких були здійснені входи у систему Приват-24 19.07.2023 по банківським рахункам, відкритих в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я [PERSON] та на ім`я [PERSON] , повну інформацію про здійснення всіх розрахунково-касових операцій, які були вчинені 19.07.2023 по банківським рахункам, відкритим в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] та на ім`я [PERSON] , інформацію про те, на які пристрої та їх місцезнаходження, на які приходили одноразові ОТП паролі для здійснення операцій щодо оформлення банківської карти, підписання умов та правил надання банківських послуг та договору про оплату товару частинами на ім`я [PERSON] , які були підписані 19.07.2023 з використанням номером телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] . Витребувано у Державного підприємства «Дія» інформацію про місцезнаходження (на момент авторизації) наступних пристроїв, за допомогою яких 19.07.2023 відбувся вхід у застосунок «Дія» [PERSON] разом з інформацією про їх авторизацію та імовірних власників: - IOS 16.5.1, авторизація BankID, Приватбанк, дата підключення: 19.07.2023/15:28, дата останньої активності - 19.07.2023/16:44; - Android 10, авторизація BankID, Приватбанк, дата підключення: 19.07.2023/17:27, дата останньої активності - 19.07.2023/18:06. 21.10.2024 представник відповідача - адвокат Рябов Д.С. подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що інформація подана позивачем не відповідає дійсності, відповідач не підписував жодного документу, про які позивач наголошує у відзиві, оскільки вони були підписані одноразовим ОТП-паролем та на той час, як номер телефону відповідача знаходився у протиправному користуванні інших осіб. Позивачем також не враховано, що відповідач жодній особі не повідомляв номер пін-коду своєї банківської картки у системі приват-24, тому несанкціонований вхід в особистий кабінет відповідача у системі банку відбувся через недостатньо захищену систему безпеки банку, котра дозволяє отримати доступ до особистого кабінету його користувачів лише завдяки фінансовому номеру клієнта банку. Щодо клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, представник відповідача зазначає, що позивач не довів конкретними допустимими, логічними, послідовними доводами підстави для їх зменшення, останні підлягають стягненню у повному обсязі у випадку відмови у задоволенні позову у повному обсязі. З огляду на викладене відповідач позов не визнає у повному обсязі, вважає його безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. 04.11.2024 Державне підприємство «ДІЯ» надіслало відповідь на ухвалу Вінницького міського суду від 03.10.2024, у якій зазначено, що у Підприємства відсутні відомості щодо місцезнаходження пристроїв користувачів, а також відсутні інформація щодо власників пристроїв, з яких здійснювався вхід до мобільного додатку Порталу Дія. 11.11.2024, на виконання вимог ухвали від 03.10.2024, АТ КБ «Приват Банк» частково надало витребувану інформацію. 15.01.2025, на виконання вимог ухвали від 03.10.2024, АТ КБ «Приват Банк» частково надало витребувану інформацію. 22.01.2025 представник відповідача адвокат Рябов Д.С. подав письмові пояснення, в яких зазначив, що у зв`язку з надходженням доказів, на підставі ухвали від 03.10.2024 вважає за необхідне зазначити, що підписання заявки на видачу банківської кредитної картки, умов та правил про надання банківських послуг та кредитного договору про оплату товару частинами відбулось через направлення одноразових ОТП паролів на дистанційно-викрадений віртуальний номер [NUMBER] , який використовувався через станцію Водафон, тобто фізично він працював через мобільний номер телефону [NUMBER] , який використовується для входу у систему Прват-24 як [PERSON] , так і [PERSON] , що підтверджує, що відповідач не підписував жодного документу про оформлення кредитної банківської карти та видачу кредитних коштів. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2025 витребувано в ПАТ «Київстар» -інформацію, чи дійсно що 19.07.2023 відбувся перевипуск сім-карти, яка прив`язана до мобільного телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] ; -повідомити точний час (вказавши час, години та хвилини), коли 19.07.2023 відбувся перевипуск сім-карти, яка прив`язана до мобільного телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] , -повну інформацію про всі вхідні та вихідні дзвінки на мобільний номер телефону [NUMBER] за 19.07.2023, який належить [PERSON] . Витребувано у ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» -інформацію щодо оформлення товару (спосіб оформлення, назва товару, тощо), який 19.07.2023 був придбаний по споживчому кредиту №23071934590594, що оформлений на ім`я [PERSON] ; -інформацію про спосіб отримання та особу, що отримувала товар (назва та місцезнаходження точки видачі, як було ідентифіковано фізичну особу, що отримувала товар, інформація про зовнішній вигляд та особливі прикмети цієї особи), яка 19.07.2023 придбала даний товар по споживчому кредиту №23071934590594, що оформлений на ім`я [PERSON] , -фото та відео із камер спостережень за 19.07.2023, на яких зафіксований момент отримання товару по споживчому кредиту №23071934590594 від 19.07.2023, що оформлений на ім`я [PERSON] . Витребувано у ВПК у Вінницькій області Департаменту кіберполіції Національної поліції України -інформацію, яким чином та за допомогою яких електронно-обчислювальних пристроїв 19.07.2023 було здійснено оформлення банківської картки № [NUMBER] та кредитних договорів, які були укладені 19.07.2023 від імені [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк», разом із наданням інформації про їх місцезнаходження та імовірних власників, що є предметом розгляду кримінального провадження №12023020040000506, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2023, яке перебуває у провадженні СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. 06.02.2025 ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» надіслало відповідь на ухвалу Вінницького міського суду від 22.01.2025. 17.02.2025 на виконання вимог ухвали від 22.01.2025 ПрАТ «Київстар» надало витребувану інформацію. У відповіді зазначено, що [INFO] о 14 год. 53 хв. у дилерському магазині з назвою «Київстар», який належить іншій юридичній особі дилеру, за адресою [ADDRESS] , здійснено заміну СІМ - картки з телефонним номером [NUMBER] , на іншу СІМ - картку, з таким самим телефонним номером. Надано інформацію про перелік вхідних та вихідних дзвінків на наведеної телефонний номер за затребуваний період. 19.02.2025 Управління протидії кіберзлочинам у Вінницькій Департаменту кіберполіції України надіслало відповідь на ухвалу Вінницького міського суду від 22.01.2025. У відповіді зазначено, що УПК не володіє та не може володіти інформацією, яким чином та за допомогою яких електронно-обчислювальних пристрої 19.07.2023 було здійснено оформлення банківської картки № [NUMBER] та кредитних договорів, які були укладені 19.07.2023 від імені [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. 14.10.2025 надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В заяві позов просила задовольнити у повному обсязі з підстав, що наведено у позовній заяві та у відповіді на відзив. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник відповідача [PERSON] 22.09.2025, засобами електронного зв`язку, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутність відповідача та його представника, у задоволенні позовних вимог просив відмовити, з підстав, що зазначено у заявах по суті справи сторони відповідача. Також просив суд не розглядати попередньо внесені ним на розгляд суду клопотання про зупинення провадження у справі. З огляду на викладене суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов до наступного. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. За загальними правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст поняття кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» за договором банківського обслуговування. Зазначені обставини відповідачем визнані, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. 19.07.2023 від імені відповідача [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та з позивачем узгоджено наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна Gold»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.9.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від імені Відповідача підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу (а.с. 59-81, т. 1). Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем [PERSON] у Анкеті - опитувальнику від 14.10.2022, яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті. (а.с. 17 - 18 т. 1). На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 08/26, тип - Віртуальна картка Універсальна GOLD VISA (а.с.19, т. 1). У подальшому, 19.07.2023 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та отримав послугу «Оплата частинами» на суму 49999,00 грн., з використанням ОТР пароля підписав Паспорт кредиту та Графік кредиту. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» №0000003458746531 від 20.03.2024 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), 19.07.2023 встановлений на картці Кредитний ліміт у розмірі 49999,00 гривень, 19.07.2023 - кредитний ліміт зменшено.(а.с. 16, т. 1). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» №0000003456113381 від 19.03.2024 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), 19.07.2023 встановлений на картці Кредитний ліміт у розмірі 50000,00 гривень, 19.07.2023 - кредитний ліміт зменшено до 26000,00 гривень, 19.07.2023 - кредитний ліміт зменшено до 26000,00 гривень, 20.10.2023 кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с. 20, т. 1). Згідно виписки позивача за договором б/н за період з 19.07.2023-19.03.2024 вбачається, що 19.07.2023 було здійснено банківські операції - грошові перекази на картку ПриватБанку через Приват24. Одержувач: [PERSON] на загальну суму- 43647,50 грн, та поповнення картки, грошові перекази у сумі 9098,82 грн (а.с. 23, т. 1). Згідно виписки позивача за договором б/н за період з 19.07.2023-19.03.2024 вбачається, що 19.07.2023 було здійснено банківські операції - покупка, грошові перекази в сумі 49999,00 грн (а.с. 24, т. 1). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості: - за договором № б/н від 19.07.2023 (Договір 2) станом на 19.03.2024 у розмірі 47015,08 грн., яка, як вбачається з розрахунку заборгованості складається із заборгованості за поточним тілом кредиту - 49990,08 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 25,00 грн (а.с. 21-22, т. 1). - за договором №б/н від 19.07.2023 (Договір 1), борг [PERSON] станом на 18.03.2024 становить 62668,51 грн., з яких: 50040,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12628,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 25-26, т. 1). Представник відповідача надав суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12023020040000506 від 25.07.2023 за ч. 3 ст. 190 КК України, відповідно до якого: 24.07.2023 до ЧЧ ВП №2 ВРУП звернувся [PERSON] , який просить прийняти міри до невідомої особи, яка шляхом обману заволоділа його мобільним номером телефону [NUMBER] та в подальшому, використовуючи його персональні дані отримала споживчий кредит в сумі 50000,00 грн. та підвищили ліміт на кредитну картку до 50000,00 грн., з яких купили товару на 47221,28 грн. Обидва кредити у Приватбанку. Крім того, на його ім`я видано два кредити, один на 200 грн., в компанії швидких кредитів Смартівей, інший на 2000 грн. в Є-гроші (а.с. 166, т. 1). В межах даного кримінально провадження слідчим поліції було проведено огляд інформації, яка міститься на оптичному носії (CD-R), яку було отримано в ПрАТ «Київстар», про що складено протокол огляду документа. З протоколу вбачається, що номер мобільного телефону [NUMBER] згідно базовим станціям перебував з 19.07.2023 14:23:48 год. за адресою: [ADDRESS] . 19.07.2023 14:56:43 номер мобільного телефону [NUMBER] згідно базовим станціям перебував за адресою: [ADDRESS] , та в подальшому вхідні та вихідні дзвінки, СМС повідомлення здійснювалися у: Дніпропетровська обл. м. Кривий Ріг (а.с. 233-235А, т. 1). На виконання вимог ухвали ТОВ «Комфі Трейд» надало інформацію, з якої вбачається, що з використанням номеру телефону [NUMBER] 19.07.2023 у магазині за адресою: [ADDRESS] , були придбані товари: смартфон Apple iPhone 14 Pro 128 Gb Deep Purple - за 49998,00 грн., стартовий пакет Vodafone - за 1,00 грн, всього - на 49999,00 грн. Товари були оплачені через Інтернет, з використанням ЕПЗ 414962**3966. Відеозаписи із камер відео спостереження за вказаний період не збереглися. На підтвердження даної інформації додано фіскальний чек №ЧКRH2-0067 від 19.07.2023. (а.с. 160 - 163 т. 2). З інформації, наданої ПрАТ «Київстар» вбачається, що послуги по телефонному номеру [NUMBER] до 19.07.2023 надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору. 19.07.2023 телефонний номер [NUMBER] був зареєстрований за фізичною особою - абонентом контрактної форми обслуговування (за письмовим договором). При цьому, [PERSON] не є особою, на чиє ім`я був зареєстрований телефонний номер [NUMBER] . Відповідно в ПрАТ «Київстар» відсутні достатні законні підстави вважати, що саме [PERSON] був користувачем телефонного номеру [NUMBER] , зокрема 19.07.2023. [INFO] о 14 год. 53 хв. у дилерському магазині з назвою «Київстар», за адресою м. Кривий Ріг, Майдан Олександра Химиченка (30-річчя Перемоги), 1, здійснено заміну СІМ-карти з телефонними номером [NUMBER] на іншу СІМ-карту з таким самим телефонним номером. Також надано інформацію про вхідні та вихідні дзвінки по телефонному номеру. (а.с. 167 - 169 т. 2). Факт звернення [PERSON] до банку про здійснення перевірки, а так само його звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій, та порушення кримінального провадження не заперечується позивачем. Відповідно до ст.12 ЦПК України встановлений принцип змагальності сторін, згідно якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач перед судом не довів того, що відповідач [PERSON] свідомо сприяв незаконному використанню третіми особами персонального фінансового номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Судом встановлено факт звернення відповідача до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій. Внутрішньою перевіркою позивача підтверджено обставини віддаленого використання фінансового номеру відповідача, після перевипуску СІМ - картки з фінансовим номером відповідача в іншому місті (м. Кривий Ріг) та послідуючого оформлення саме через електронні системи позивача кредитних договорів. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була відсутня воля на вчинення правочинів з оформлення кредитів та наступного перерахування коштів на рахунки невідомих йому осіб та оформлення в м. Кривий Ріг покупок товарів, яких відповідач не отримував та відповідні правочини не укладав та не ініціював. Враховуючи споживчий характер правовідносин, що склались між сторонами, суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів протиправної (винної) поведінки споживача банківської послуги (відповідача), наслідком якої (поведінки) стали обставини несанкціонованої передачі/отримання персональних даних чи їх втрати/поширення (паролів, інших даних) третіми особами, які і скористались такими даними, усі сумніви та припущення мають тлумачитися саме на користь споживача, який зазвичай є більш «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та від 11 березня 2015 року № 6-16цс15». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». При вирішенні спору суд приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, з якою погодився Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18). Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Суд зауважує на тому, що АТ КБ «Приватбанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що [PERSON] , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 19.07.2023. Отже, суд вважає, що списання грошових коштів з карткового рахунку відповідача відбулося не за його розпорядженням і він не повинен нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідач звернувся до правоохоронних органів. Такий висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23), який також погодився з позиціями викладеними у попередніх постановах Верхового суду, на які посилається суд, мотивуючи дане рішення у цій справі. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставину справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними належними та достатніми доказами, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають. Сторона відповідача просила суд у разі відмови у задоволенні позову, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 40000,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідач в підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 06.08.2024, додаткову угоду №1 від 06.08.2024 до договору про надання правничої допомоги від 06.08.2024, дві квитанції до прибуткового касового ордеру №06/08/2024 від 06.08.2024 на загальну суму 40000,00 грн. та ордер на надання правничої допомоги серії №1146794 від 09.08.2024. Відтак, позивачем надано докази на понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 40000,00 грн. Разом з тим, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з обставин по даній справі, характеру її складності та обсягу виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги заперечення сторони позивача щодо заявлених витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. Також суд зазначає, що ухвалення рішення суду відбулось за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved