Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

У липні\~2025\~року ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~звернулось до\~Деснянського районного\~суду м.Чернігова\~із позовом\~про стягнення\~із [PERSON] \~17608\~грн 47\~коп заборгованості\~за договором\~позики №79991465\~від 09\~червня 2024\~року,\~з якої\~9064\~грн заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~3405\~грн 18\~коп заборгованості\~за відсотками,\~5139\~грн 29\~коп заборгованості\~по процентам\~за понадстрокове\~користування позикою.\~Позовні вимоги\~обґрунтовуються тим,\~що між\~ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та [PERSON] \~09\~чеврня 2024\~року в\~електронній формі\~укладено договір\~позики №79991465,\~сума позики\~-\~10300\~грн,\~строком на\~15\~днів,\~дата повернення\~позики \~23\~червня 2024\~року,\~денна процента\~ставка \~1,50%,\~процентна ставка\~за понадстрокове\~користування кредитом\~ 2,70%.\~14\~червня 2021\~року між\~позикодавцем та\~позивачем ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~укладено договір\~факторингу №14/06/21,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~відступило позивачу\~право грошової\~вимоги,\~зокрема,\~і по\~вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню позики та відсотків за користування ними, у нього утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача Макарова Л.В. просить позов задовольнити, справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 серпня 2025 року вказану справу передано за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Дана справа відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23 вересня 2025 року отримана суддею Олійником В.П. із призначенням 24 вересня 2025 року її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами згідно з ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України, про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні. Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заяву щодо розгляду справи із повідомленням сторін, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом\~враховується правова\~позиція Верховного\~Суду,\~викладена у\~постанові Верховного\~Суду від\~18\~березня 2021\~року по\~справі 911/3142/19,\~відповідно до\~якої направлення\~листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактором, та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнтом, укладений договір факторингу за №14/06/21, предметом якого є зобов`язання клієнта відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів». 09 червня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як позикодавцем, та [PERSON] як позичальником, укладений договір позики за №79991465, предметом якого є позика у розмірі 10300 грн, строком на 15 днів, денна процента ставка 1,50%, проценти за понадстрокове користування кредитом 2,70%. Грошові кошти у сумі 10300 грн зараховано на платіжну картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , що підтверджується інформацією АТ «Універсал Банк» від 16 жовтня 2025 року, наданої суду згідно з клопотанням представника позивача. Позивач просить стягнути 17608 грн 47 коп заборгованості за вказаним договором позики №79991465 з підстав набуття права вимоги по ньому відповідно до договору факторингу №14/06/21, при цьому станом на час укладення договору факторингу 14 червня 2021 року договір позики укладений не був, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 14 червня 2021 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суперечить ст.514 ЦК України (до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом), тобто права кредитора за договором позики до позивача не перейшли, у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача [PERSON] по даному договору від 09 червня 2024 року. Також на час укладення вказаного договору факторингу сторонами не індивідуалізовано належним чином предмет правочину, а інформація щодо [PERSON] , як боржника, зазначена у реєстрі прав вимоги від 28 жовтня 2024, тобто більш як через три роки після укладення даного договору факторингу. Також судом враховується, що необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке і підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №761/33403/17 (провадження № 61-12551св20). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/19199/21). Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-459цс17, яка є актуальною, що підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду у справі №761/33403/17 від 22 квітня 2021 року. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). Чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, однак наведене стосується майбутніх вимог лише за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Суд також відхиляє доводи позивача, що передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього, що містить інформацію про боржника, і це підтверджує факт переходу права вимоги у визначений момент (дату його підписання), оскільки зазначені позивачем реєстри укладені після виникнення кредитних правовідносин із відповідачем. З даних підстав позов задоволенню не підлягає. Враховуючи відмову у позові відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України сплачених 3028 грн судового збору. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: dismissed