Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач КП «Житло-сервіс» в інтересах якого діє представник Ключник А.В. звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.07.2025 року, позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2018 року по червень 2025 року у розмірі 77 792,83 грн., збитки від інфляції в сумі 15 796,74 грн. та 3% річних у розмірі 4 410,81 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач здійснює обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05.04.2017 року у справі №2-111/12, провадження № 2/753/1876/17, визнано недійсним Договір на обслуговування будинку і прибудинкової території від 31.03.2008 року, укладений між КП «Житло-сервіс» та [PERSON] . Нарахування вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території у період виникнення заборгованості здійснювалось за тарифом, затвердженим розпорядженням ВО КМР (КМДА) №211 від 12.02.2018 року «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим». Відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , а тому зобов`язана сплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги. Позивач надає послуги з утримання будинком належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань щодо сплати отриманих житлово-комунальних послуг, за період з грудня 2018 року по червень 2025 року виникла заборгованість по оплату житлово-комунальних послуг у сумі у розмірі 77 792,83 грн. Крім того, внаслідок прострочення виконання зобов`язання, відповідачки зобов`язана сплатити збитки від інфляції в сумі 15 796,74 грн. та 3% річних у розмірі 4 410,81 грн., що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 17.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 32 т. 1). 14.08.2024 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Лашутін С.О. надав суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень проти позову, зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності. Щодо Договору на обслуговування будинку і прибудинкових територій від 31.03.2008 року, на який посилається позивач у позові, вважає, що він не відповідає вимогам законодавства, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов, про що було вказано у відповіді Головного управління з питань захисту прав споживачів. Крім того, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31.03.2008 року. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 39-54 т. 1). 27.02.2025 року представник позивача КП «Житло-сервіс» подав до суду відповідь на відзив. В обґрунтування зазначає, що строки позовної давності позивачем не були пропущені, оскільки період, за який позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, підпадає на введення в Україні карантину та військового стану. Крім того заперечує, що встановлена судом недійсність договору не свідчить про звільнення відповідачки від обов`язку сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги. Будучи власницею квартири [ADDRESS] , обслуговування якого здійснює позивач, [PERSON] зобов`язана сплачувати витрати на утримання її майна. Таким чином відсутність письмового договору не звільняє її від сплати заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 116-142 т. 1). 29.07.2025 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Спаський А.Ю. звернувся до суду з відзивом на заяву про збільшення позовних вимог. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем КП «Житло-сервіс» взагалі не надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема позивачем не здійснюється поточний ремонт будинку. Співвласники будинку змушені самостійно здійснювати ремонт будинку, за власні кошти (а.с. 183-203 т. 1). У судовому засіданні представник позивача КП «Житло-сервіс» - Нестеренко О.С. підтримав позов з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та просив суд його задовольнити. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Спаський А.Ю. заперечували проти задоволення позову та зазначили, що рішенням суду договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком було визнано недійсним, а тому підстав для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги немає. Судом встановлено, що позивач Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» є суб`єктом господарювання приватного права, основним видом економічної діяльності якого є комплексне обслуговування об`єктів. У своїй діяльності підприємство керується чинним нормативно-правовими актами а також Статутом КП «Житло-Сервіс» (а.с. 14-16 т. 1). Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо), 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до п. 2.1. Статуту КП «Житло-Сервіс», підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності із утримання, обслуговування, експлуатації та ремонту будинків і споруд комунальної власності територіальної громади м. Києва та прибудинкових територій, а також здійснення контролю за виконанням громадянами Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями. Відповідно до п.2.2 Статуту Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», предметом діяльності КП «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. У відповідності до п. 2.2.1 Статуту, підприємство здійснює обов`язки балансоутримувача майна, переданого йому у повне господарське відання, у тому числі збір квартирної плати, плати за надання комунальних послуг, плати за пайову участь у витратах на утримання будинків. Позивач КП «Житло-Сервіс» здійснює обслуговування будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Наказом Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 2 від 10.01.2008 року (а.с. 6 т. 1). Для здійснення господарської діяльності з утримання будинку, КП «Житло-Сервіс» укладає договори про надання послуг з підрядними організаціями, зокрема: 23.03.2021 року з ТОВ «Максвап» про закупівлю послуг з технічного обслуговування ліфтів (а.с. 223-250 т. 1); 11.12.2023 року з ТОВ «Максвап» про закупівлю послуг з технічного обслуговування ліфтів (а.с. 7-12 т. 2); 16.12.2024 року з ТОВ «Максвап» про закупівлю послуг з технічного обслуговування ліфтів (а.с. 13-18 т. 2); 17.11.2019 року з ТОВ «УК «СЕРВІС ГРУП» на закупівлю послуг з обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання та водовідведення (а.с. 19-28 т. 2); 24.06.2020 року з ТОВ «УК «СЕРВІС ГРУП» на закупівлю послуг з обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання та водовідведення (а.с. 29-38 т. 2); 31.12.2020 року з ТОВ «УК «СЕРВІС ГРУП» на закупівлю послуг з обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання та водовідведення (а.с. 39-48 т. 2); 28.04.2022 року з ТОВ «СГ-БУД» на закупівлю робіт послуг) з обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення (а.с. 49-56 т. 2); 20.12.2022 року з ТОВ «СГ-БУД» на закупівлю робіт послуг) з обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення (а.с. 57-64 т. 2); 21.12.2023 року з ТОВ «СГ-БУД» на закупівлю робіт послуг) з обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення (а.с. 65-72 т. 2); 18.12.2024 року з ТОВ «СГ-БУД» на закупівлю робіт послуг) з обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення (а.с. 73-76 т. 2); 21.12.2020 року з ТОВ «ТП «УКРАВТОСЕРВІС» про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування електророзподільного обладнання (технічне обслуговування систем ОДЗ житлових будинків, паркінгів) (а.с. 77-79 т. 2); 12.12.2022 року з ТОВ «ТП «УКРАВТОСЕРВІС» про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування техніки (ТО систем ОДЗ житлових будинків) (а.с. 80-83 т. 2); 15.12.2023 року з ТОВ «ТП «УКРАВТОСЕРВІС» про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування техніки (ТО систем ОДЗ житлових будинків) (а.с. 84-87 т. 2); 10.12.2024 року з ТОВ «ТП «УКРАВТОСЕРВІС» про закупівлю послуг з ремонту і технічного обслуговування техніки (ТО систем ОДЗ житлових будинків) (а.с. 88-90 т. 2); 26.11.2020 року з ТОВ «ВІКІНГ СТРОЙ» на послуги з ремонтування та технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення (а.с. 91-954 т. 2); 13.12.2022 року з ТОВ «ВІКІНГ СТРОЙ» на послуги з ремонтування та технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення (а.с. 95-97 т. 2); 29.12.2021 року з ТОВ «ВІКІНГ СТРОЙ» на послуги з ремонтування та технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення (а.с. 98-100 т. 2); 11.12.2023 року з ТОВ «ВІКІНГ СТРОЙ» на послуги з ремонтування та технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення (а.с. 101-103 т. 2); 28.11.2024 року з ТОВ «ВІКІНГ СТРОЙ» на послуги з ремонтування та технічного обслуговування систем протипожежної автоматики і димовидалення (а.с. 104-106 т. 2); 29.11.2019 року з КП «Профдезініекція» ВО КМР (КМДА) про надання послуг із санітарно-гігієнічної обробки приміщень (а.с. 107-109 т. 2); 26.11.2020 року з КП «Профдезініекція» ВО КМР (КМДА) про надання послуг із санітарно-гігієнічної обробки приміщень (а.с. 110-112 т. 2); 30.11.2021 року з КП «Профдезініекція» ВО КМР (КМДА) про надання послуг із санітарно-гігієнічної обробки приміщень (а.с. 113-115 т. 2); 21.12.2022 року з КП «Профдезініекція» ВО КМР (КМДА) про надання послуг із санітарно-гігієнічної обробки приміщень (а.с. 116-117 т. 2); 29.12.2020 року з ТОВ «НЬЮ СІСТЕМС» про надання послуг операційно-диспетчерського обслуговування ОДС (а.с. 118-120 т. 2); 13.12.2022 року з ТОВ «НЬЮ СІСТЕМС» про надання послуг операційно-диспетчерського обслуговування ОДС (а.с. 124-126 т. 2); 15.12.2023 року з ТОВ «НЬЮ СІСТЕМС» про надання послуг операційно-диспетчерського обслуговування ОДС (а.с. 127-130 т. 2); 30.12.2024 року з ТОВ «НЬЮ СІСТЕМС» про надання послуг операційно-диспетчерського обслуговування ОДС (а.с. 131-134 т. 2). Відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] , яке видане Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 20.03.2008 року на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 499-С/КІ від 20.03.2008 року (а.с. 10 т. 1). 31.03.2013 року між позивачем КП «Житло-Сервіс» та відповідачкою [PERSON] , укладено Договір на обслуговування будинків і при будинкових території, предметом якого є надання підприємством послуг з обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та прибудинкової території. Власник квартири оплачує витрати по обслуговуванню будинку та при будинкової території і оплачує комунальні послуги (а.с. 9 т. 1). Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05.04.2017 року у справі №2-111/12, провадження № 2/753/1876/17, визнано недійсним Договір на обслуговування будинку і прибудинкової території від 31.03.2008 року, укладений між КП «Житло-сервіс» та [PERSON] (а.с. 45-48, 90-95 т. 1). Як встановлено постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2020 року у справі № 753/638/19 за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відсутність укладеного договору між сторонами спору не звільняє відповідачку від сплати послуг (а.с. 131-138 т. 1). У відповідності до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, відповідачка [PERSON] , як власник квартири, зобов`язана оплатити надані КП «Житло-Сервіс» житлово-комунальні послуги. Щодо тверджень відповідачки, що позивачем не надавались послуги з обслуговування будинку і при будинкових території, або вони були надані неналежної якості, то вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті. У разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145. Разом з тим, звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачки протягом спірного періоду не надходило, доказів зворотного суду не надано. Крім цього, суд зазначає, що відповідачка не зверталася до позивача з заявою про відмову від послуг з обслуговування будинку і при будинкових території, доказів зворотного суду не надано. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивачем всі перелічені послуги надавались відповідачці безперебійно та належним чином, а відповідачка протягом тривалого часу не сплачувала за спожиті послуги. Водночас здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд не погоджується з ним, з огляду на наступне. Нарахування заборгованості здійснювалося КП «Житло-Сервіс» відповідно до встановлених тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням загальної площі квартири та затверджених кошторисів витрат. У відповідності до Кошторису витрат на управління будинком за адресою: [ADDRESS] , витрати на утримання будинку та прибудинкової території з ПДВ з 29.11.2019 року становлять 6,48 грн. за 1 кв.м. (а.с. 218 т. 1). У відповідності до Кошторису витрат на управління будинком за адресою: [ADDRESS] , витрати на утримання будинку та прибудинкової території з ПДВ з 08.06.2023 року становлять 6,89 грн. за 1 кв.м. (а.с. 219 т. 1). Здійснюючи перерахунок заборгованості відповідачки [PERSON] зі сплати послуг на утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням затверджених кошторисів витрат, суд дійшов до висновку, що сума стягнення основної заборгованості за житлово-комунальні послуги становить 77 402,10 грн. (71 681,14 грн. - + 3 309,94 грн. + 1 351,50 грн. + 260,76 грн. + 37,20 грн. + 615,66 грн. + 437,12 грн. + 322,58 грн. - 613,80 грн.). Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ....., ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Суд здійснивши перерахунок встановив, що позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а саме 10 267,66 грн. - інфляційних втрат, та 3 833,94 грн. - 3% річних (де 34 182,87 грн. заборгованість за період з 01.12.2018 року по 31.01.2022 року, 7 023,56 грн. - інфляційне збільшення, 3 076,46 грн. - 3% річних; та де 16 879,12 грн. заборгованість за період з 01.01.2024 року по 30.06.2025 року, 3 244,10 грн. - інфляційне збільшення, 757,48 грн. - 3% річних). Щодо клопотання відповідачки про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з цим позовом 04.03.2024 року та просить стягнути з відповідачки заборгованість за період з грудня 2018 року по червня 2025 ркоу включно, тобто, після спливу позовної давності. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Отже, Законом № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), тому заява відповідачки [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності підлягає частковому задоволенню судом з урахуванням положень вищенаведеного законодавства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 06 травня 2021 року у справі № 903/323/20. Із цим позовом КП «Житло-Сервіс» звернулося до суду 04.03.2024 року, однак, враховуючи, що пунктом 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України перебіг строку позовної давності продовжено на строк дії карантину, внесені до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зміни набули чинності з 02 квітня 2020 року, відповідно не є пропущеним строк позовної давності щодо платежів, строк сплати яких станом на 02 квітня 2017 року не завершився. З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину з 12 березня 2020 року у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року. З урахуванням уточненого розрахунку заборгованості, який надано представником позивача 30.07.2025 року, суд не вбачає підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки вимоги заявлені за період з грудня 2018 року. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 827,24 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (3 028,00 грн. х 93,37 %; де 98 000,38 грн. - ціна позову (з розрахунку: 77 792,83 грн. + 15 796,74 грн. + 4 410,81 грн.), де 91 503,71 грн. - сума задоволених позовних вимог (з розрахунку: 77 402,10 грн. + 10 267,66 грн. + 3 833,94 грн.)). Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду: копію договору № 13-24Т про надання правничої допомоги від 10.01.2024 року (а.с. 14-16 т. 1), копію додатку № 1 до вказаного договору, яка містить детальний перелік послуг адвокат та їх ціну (а.с. 17 т. 1), Договір № 78 від 10.01.2024 року про залучення адвоката для надання послуг за договором про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024 року (а.с. 17 т. 1), попередній розрахунок суми витрат за позовом КП «ЖИТЛО-СЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості на загальну суму 5 528,00 грн. (2 500,00 грн. + 3 028,00 грн.) (а.с. 19 т. 1), детальний опис робіт (наданих послуг) за позовом КП «ЖИТЛО-СЕРВІС» до [PERSON] про стягнення заборгованості на суму 2 500,00 грн. (а.с. 20 т. 1), акт виконаних робіт за січень 2024 року по договору про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024 року на суму 140 500,00 грн. (а.с. 21 т. 1), вартість послуг за січень 2024 року (а.с. 22-23 т. 1), виписка з банківського рахунку АТ «ПУМБ» на суму 140 500,00 грн. (а.с. 24 т. 1). Заперечень та заяв про зменшення розміру вимог на професійну правничу допомогу від відповідачки та її представника не надходили. За таких обставин, суд приходить до висновку стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 334,25 грн. (з розрахунку: 2 500,00 грн. х 93,37 %; де 98 000,38 грн. - ціна позову (з розрахунку: 77 792,83 грн. + 15 796,74 грн. + 4 410,81 грн.), де 91 503,71 грн. - сума задоволених позовних вимог (з розрахунку: 77 402,10 грн. + 10 267,66 грн. + 3 833,94 грн.)).

Outcome: partial