Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 28.08.2023 року через систему Електронний суд надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса, Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є бабусею [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та прабабусею [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.05.2019 року. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій вмотивована тим, що згідно з відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про народження [PERSON] , у зв`язку з чим не є можливим встановити факт спорідненості та факт прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, в актовому записі про шлюб прізвище [PERSON] та її чоловіка після реєстрації шлюбу зазначене як [PERSON] та [PERSON] . В свідоцтві про народження їх сина - [PERSON] та в свідоцтві про народження доньки [PERSON] - [PERSON] їх прізвища зазначені як [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження заявниці [PERSON] батьками записані [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Проте під час укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , їх прізвище помилково записано як « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] , проте доказати цей факт досить складно через орфографічну помилку, що була допущена під час реєстрації шлюбу [PERSON] , у вигляді зазначення її прізвища як [PERSON] , проте у свідоцтві про народження її сина, її прізвище вже зазначено як [PERSON] . Вважає, що це є орфографічною помилкою, яка унеможливлює становлення родинних відносин юридично, тоді як насправді [PERSON] є рідною бабусею заявниці [PERSON] та матір`ю її батьку - [PERSON] . У актовому записі про розірвання шлюбу №190 від 30.03.1968 року, який складено Другим Приморським відділом ДРАЦС ОМУЮ прізвище дружини « [PERSON] », змінено на дівоче прізвище « [PERSON] ». Отже, [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а тому її прізвище зазначене як [PERSON] . Встановлення даного факту необхідно заявниці для реалізації в подальшому права на спадкування, а тому [PERSON] була змушена звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин . Матеріали заяви суддя отримала 29.08.2023 року. Ухвалою суду від 30.08.2023 року заяву залишено без руху. Надано час для усунення недоліків. До суду 06.09.2023 року через систему Електронний суд від представник [PERSON] - адвокат Мельник А.С. надала заяву про усунення недоліків, а саме: просила доповнити склад учасників справи, залучивши до участі у справі як заінтересовану особу-Одеську міську раду. Матеріали заяви суддя отримала 07.09.2023 року Ухвалою суду від 08.09.2023 року заяву залишено без руху, 14.09.2023 року представник заявниці через систему Електронний суд надала заяву про усунення недоліків. Разом з заявою про усунення недоліків представником заявниці було надано заяву про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи - Одеську міську раду. Зазначену заяву про усунення недоліків суддя отримала 15.09.2023 року. Ухвалою суду від 20.09.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 23.10.2023 року. 18.10.2023 року представник заявниці надала суду заяву, в якій просила викликати у судове засідання в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання призначене на 23.10.2023 з`явилася представник [PERSON] - адвокат Мельник А.С., клопотання про виклик свідків підтримала, просила викликати у судове засідання в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , також просила витребувати з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися,10.10.2023 року на адресу суду з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшов лист, в якому зазначено, що відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справ. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника заявниці, викликано у судове засідання в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , розгляд справи відкладено на 07.12.2023 року з метою витребування спадкової справи. Ухвалою суду від 23.10.2023 року витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №57с/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.07.2018 року, актовий запис №7323). 09.11.2023 року на виконання ухвали суду від 23.10.2023 року з Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса на адресу суду поштою надійшла копія спадкової справи за №57с/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 24.11.2023 року представник [PERSON] - адвокат Мельник А.С. через систему Електронний суд надала заяву, в якій просила викликати у судове засідання в якості свідка [PERSON] . У судовому засіданні 07.12.2023 року присутня представник [PERSON] - адвокат Мельник А.С., яка просила замінити свідка [PERSON] , оскільки він не може з`явитися, на свідка [PERSON] . Також надала пояснення щодо обставин справи, зазначивши, що заявниця [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі [PERSON] , проте постановою від 20.05.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . Про те, що [PERSON] є бабусею, а [PERSON] - прабабусею заявниці можуть підтвердити лише свідки, оскільки документи не збереглися, є тільки рішення про передачу [PERSON] гаражу після смерті [PERSON] . Крім того, вона самостійно зверталася до відділу РАЦС з запитами, та було встановлено помилку у написанні прізвища [PERSON] ( [PERSON] ). Власниками спірної квартири були [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.10.1993 року. У [PERSON] є син - [PERSON] , який є батьком заявниці - [PERSON] . Після смерті своєї матері [PERSON] , [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] . Проте, є розбіжності у написанні їх прізвищ, а саме, в актовому записі про шлюб та в актовому записі про розірвання шлюбу прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження сина [PERSON] та її онуки зазначено прізвище « [PERSON] та [PERSON] ». Також є спадщина на 1/2 частину, що належала прабабусі заявниці - [PERSON] , проте відсутні будь-які документи про родинний зв`язок. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . На питання головуючого адвокат Мельник А.С. зазначила, що є відмова згідно листа РАЦС від 07.07.2023 року (а.с.21) Представник заявниці - адвокат Мельник А.С. у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила витребувати з відділу РАЦС актовий запис про смерть [PERSON] та повний витяг щодо [PERSON] , зазначивши, що це її прізвище після розірвання шлюбу, а шлюбне прізвище зазначено « [PERSON] ». Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 14.02.2024 року, у зв`язку з задоволенням клопотання адвоката та з метою витребування відомостей з відділу РАЦС. Ухвалою суду від 07.12.2023 року витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65039, м.Одеса, вул.Середньофонтанська, 30Б) копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована у [ADDRESS] ; та повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 28.12.2023 року на виконання ухвали суду від 07.12.2023 року з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65039, м.Одеса, вул.Середньофонтанська, 30Б) на адресу суду надійшла відповідь, в якій зазначено, що Відділ є новоствореним відділом та здійснює свої повноваження з 01.01.2012 року, за результатами проведеної перевірки по архіву підпорядкованого їм відділу актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , та надання повного витягу про народження [PERSON] , [INFO] , - не виявлено. З метою виконання ухвали в частині надання копій актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , дану ухвалу було перенаправлено до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса). У судовому засіданні 14.02.2024 року була присутня представник [PERSON] - адвокат Білоус Н.В., просила відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Білоус Н.В., надано час для ознайомлення зі справою та оголошено перерву до 28.03.2024 року. Через оголошення у м.Одесі та Одеській області повітряної тривоги, розгляд справи призначений на 28.03.2024 року було відкладено на 16.05.2024 року. У судове засідання призначене на 16.05.2024 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] - адвокат Білоус Н.В. через систему Електронний суд надала клопотання, в якому просила витребувати з Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса) актовий запис про смерть [PERSON] та повний витяг щодо [PERSON] , зазначивши, що це її прізвище після розірвання шлюбу, а шлюбне прізвище зазначено « [PERSON] ». Розгляд справи відкладено на 13.06.2024 року. Ухвалою суду від 16.05.2024 року витребувано з Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): - копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована у [ADDRESS] ; - повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 10.06.2024 року на виконання ухвали суду від 16.05.2024 року з Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на адресу суду поштою надійшла копія актового запису про смерть №10941 від 25.11.1995 року, складеного Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції відносно [PERSON] . В листі ДРАЦС від 30.05.2024 року також зазначено, що виконати ухвалу суду в частині надання повного витягу про народження [PERSON] , [INFO] , не представляється можливим, оскільки книги державної реєстрації актів цивільного стану та метричні книги зберігаються у відділах державної реєстрації цивільного стану протягом 75 років з часу складання актових записів цивільного стану, метричних записів, включених до цих книг.За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні відомості щодо актового запису про народження [PERSON] . У судове засідання призначене на 13.06.2024 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 25.06.2024 року. У судове засідання призначене на 25.06.2024 року учасники справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 04.09.2024 року. З 29.07.2024 року по 23.08.2024 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці. У зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду, розгляд справи призначений на 04.09.2024 року, відкладено на 24.10.2024 року. У судове засідання призначене на 24.10.2024 року учасники справи не з`явилися, представник [PERSON] - адвокат Білоус Н.В. надала заяву про відкладення, розгляд справи відкладено на 19.11.2024 року. У зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду, розгляд справи призначений на 19.11.2024 року, відкладено на 15.01.2025 року. У судовому засіданні 15.01.2025 року присутня представник [PERSON] - адвокат Білоус Н.В., пояснила, що спадщиною є квартира [ADDRESS] , яка належить прабабусі заявниці - [PERSON] та бабусі заявниці - [PERSON] по 1/2 частці. Це рідня по лінії батька заявниці. Зазначила, що нотаріус зверталася до ДРАЦС з запитом щодо виправлення технічної помилки в актовому записі про шлюб за 1952 рік та в актовому записі про розірвання шлюбу за 1968 рік, в яких прізвище зазначено як « [PERSON] », але було відмовлено. [PERSON] було складено заповіт від 12.01.1994 року на цю квартиру [ADDRESS] на [PERSON] . Не заперечувала проти витребування копій актових записів щодо реєстрації шлюбу та розірвання шлюбу між бабусею та дідусем заявниці. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, 31.12.2024 року завідувач Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса надав заяву, в якій справу просив розглядати за відсутністю представника нотконтори, заперечень щодо винесення рішення не мають. Протокольною ухвалою суду залучено в якості заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] , та відкладено розгляд справи на 06.03.2025 року у зв`язку з залученням та витребуванням інформації. Ухвалою суду від 15.01.2025 року витребувано з Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): - копію актового запису про реєстрацію шлюбу №896 від 05.10.1952 року, між [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , складеного Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, та надати копії документів, на підставі яких було зроблено зазначений актовий запис; - копію актового запису про розірвання шлюбу №190 від 30.03.1968 року, між [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , складеного Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, та надати копії документів, на підставі яких було зроблено зазначений актовий запис; - повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1046 від 16.08.1953 року та надати копії документів, на підставі яких було зроблено актовий запис про народження №1046 від 16.08.1953 року. У судове засідання призначене на 06.03.2025 року учасник справи не з`явилися, розгляд справи відкладено на 23.04.2025 року. У судове засідання призначене на 23.04.2025 року з`явилася представник [PERSON] - адвокат Вечерова Є.М., просила відкласти розгляд справи, оскільки не виконана ухвала суду від 15.01.2025 року, вважає, що необхідно направити дану ухвалу до Приморського відділу ДРАЦС у м.Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса). Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 29.05.2025 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування від 15.01.2025 року. 02.05.2025 року на виконання ухвали суду від 15.01.2025 року Приморським відділом ДРАЦС у м.Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса) на адресу суду поштою надано: копію актового запису про шлюб №896 від 05.10.1952 року, складеного Другим Приморським ВДРАЦС ОМУЮ; копію актового запису про розірвання шлюбу №190 від 30.03.1968 року, складеного Другим Приморським ВДРАЦС ОМУЮ; та повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1046 від 16.08.1953 року, складеного Другим Приморським ВДРАЦС ОМУЮ. У зв`язку із знаходженням судді Домусчі Л.В. у відпустці, розгляд справи призначений на 29.05.2025 року відкладено на 10.07.2025 року. 06.06.2025 року представник [PERSON] - адвокат Вечерова Є.М. надала суду клопотання, в якому просила відкласти розгляд справи, призначений на 10.07.2025 року, у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. У судовому засіданні 10.07.2025 року присутній [PERSON] просив відкласти розгляд справи у зв`язку з зайнятістю адвоката Вечерової Є.М. в іншому процесі. Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання адвоката Вечерової Є.М., розгляд справи відкладено на 10.09.2025 року. У судовому засіданні 10.09.2025 року присутня представник [PERSON] - адвокат Зеніна М.О., пояснила, що [PERSON] є бабусею, а [PERSON] - прабабусею заявниці [PERSON] , вони проживали разом за однією адресою. [PERSON] після одруження змінила прізвище на « [PERSON] », є актовий запис про шлюб та актовий запис про припинення одруження, в яких зазначено прізвище « [PERSON] », але в актових записах помилки, оскільки у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , який є батьком заявниці, та у свідоцтві про його народження його та прізвище батьків зазначено як « [PERSON] ». Є відкрита спадкова справа після [PERSON] , її син, батько заявниці - [PERSON] відмовився на користь своєї доньки - [PERSON] . На [PERSON] був оформлений гараж, є передача цього гаражу на користь доньки [PERSON] . Крім того, в актовому записі про смерть [PERSON] є запис про видачу свідоцтва про смерть - [PERSON] . По справі оголошено перерву до 17.10.2025 року. У судове засідання призначене на 17.10.2025 року з`явилася представник [PERSON] - адвокат Зеніна М.О., вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин підтримала, просила задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій останній вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутністю. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява завідувача Приморської державної нотаріальної контори у м.Одеса, в якій просили справу розглядати за відсутністю представника Приморської держнотконтори, заперечень щодо винесення рішення не мають. По справі оголошено про перехід до стадії прийняття рішення, час проголошення 27.10.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які є предметом розгляду регулюються п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз положень ст.315 ЦПК України також свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.10.1978 року Приморським відділом ЗАГС м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис №1345. Батьками заявниці зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12, 116 т.1). Батько заявниці - [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.08.1953 року Приморським відділом ЗАГС м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис №1046. Батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.13, 115 т.1). Зазначене також підтверджується Повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, в якому зазначено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: мати - [PERSON] , минуло 24 роки, батько - [PERSON] , минуло 24 роки (а.с.31-32 т.2). Проте, відповідно до архівного запису акту про шлюб №896, 05.10.1952 року укладено шлюб між [PERSON] , минуло 23 роки, та [PERSON] , минуло 23 роки, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.30 т.2). Відповідно до архівного запису акту про припинення одруження №196, 30.03.1968 року шлюб між [PERSON] , минуло 40 років, та [PERSON] , минуло 39 років, розірвано, підстава: рішення Приморського народного суду м.Одеси. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.29 т.2). Матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 88 року, є [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується також свідоцтвом про право власності від 04.10.1995 року, яке видано на підставі розпорядження органу приватизації №25147 від 04.10.1993 року, в якому зазначено, що [PERSON] та членам її сім`ї, а саме, [PERSON] , належить на правах приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] (а.с.119 т.1). [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ) та [PERSON] зазначене свідоцтво зареєстровано в Одеському МБТІ та РОН 09.11.1993 року та вчинено запис у реєстровій книзі за №54 пр. стор.30 р.№922 (а.с.119 зв. т.1). 23.12.1993 року між МЕП-53 та [PERSON] було укладено Договір власника багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] (а.с.11 т.1). [PERSON] на підставі Рішення №408 міжвідомчої комісії Приморської районної ради народних депутатів м.Одеси від 28.09.1995 року дозволено, з метою покращення житлово-побутових умов, переобладнання сараю під гараж у дворі будинку [ADDRESS] (а.с.16 т.1). Про те, що [PERSON] є донькою [PERSON] підтверджується Рішенням №248 міжвідомчої комісії Приморської районної ради народних депутатів м.Одеси від 12.09.1996 року, в якому зазначено, що у зв`язку зі смертю [PERSON] гараж, що їй належить (МВК №408 від 28.09.1995 року), переоформити на її доньку [PERSON] (а.с.16 т.1). Приморським відділом ДРАЦС у м.Одесі ПМУ МЮ (м.Одеса) було надано архівну копію Запису акту про смерть 10941 від 25.11.1995 року, в якому зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , свідоцтво про її смерть отримано [PERSON] , яка відповідно до матеріалів даної справи є матір`ю заявниці - [PERSON] (а.с.194 т.1). 20.02.2012 року між КП ЖКС «Фонтанський» та [PERSON] укладено Договір №201-02/03, в якому зазначено, що [PERSON] є власником встановленого гаража, загальною площею 18,0 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення міжвідомчої комісії Приморської районної ради народних депутатів м.Одеси №248 від 12.09.1996 року (а.с.10 т.1). Відповідно до Довідки №964 з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації від 10.10.2019 року, виданої начальником дільниці №3 КП ЖКС «Фонтанський», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1929 року народження, та з 05.03.1995 року її онука - [PERSON] , 1978 року народження (а.с.10, 104 т.1). Зазначене також підтверджується: - Довідкою №1242 від 29.11.2018 року, виданою начальником дільниці №3 КП ЖКС «Фонтанський», в якій зазначено, що [PERSON] дійсно прописана та проживає у [ADDRESS] , та на момент смерті [INFO] [PERSON] , 1907 року народження, за даною адресою з нею зареєстрована її донька - [PERSON] , 1929 року народження (а.с.103 т.1); - Довідкою №791 від 07.08.2018 року, виданою начальником дільниці №3 КП ЖКС «Фонтанський», в якій зазначено, що [PERSON] дійсно прописана та проживає у [ADDRESS] , та вела спільне господарство разом з бабусею [PERSON] , 1929 року народження, до дня її смерті [INFO] (а.с.103 т.1). Під час життя [PERSON] 12.01.1994 року склала Заповіт, в якому зазначено, що на випадок її смерті належну їй на праві особистої власності частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON] (а.с.105, 107 т.1). Після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , 19.11.2018 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , проте, Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м.Одеса Ворсуляк А.М. №1199/02-31 від 20.05.2019 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану квартиру, у зв`язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин (а.с.11, 134 т.1). У судовому засіданні у якості свідка був допитаний [PERSON] , який пояснив, що [PERSON] - це його донька, [PERSON] - його мати, а [PERSON] - його батько. У 1968 році його батьки розірвали шлюб, та батько виїхав в РФ, а він залишився з матір`ю у м.Одесі. Також пояснив, що в нього одна донька, дружина померла в 2017 році, була в нього бабусі [PERSON] , усі вони проживали на вул.Канатній, у квартирі бабусі. Бабуся померла у 1994 році, мати у 2018 році. Після смерті матері відкрилася спадщина та донька звернулася до нотаріальної контори, виявилося, що мати склала на нього заповіт та він відмовився від спадщини, віддав все доньці. Пояснив, що після розірвання шлюбу його мати змінила прізвище на [PERSON] . На питання адвоката Мельник А.С. свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка є його бабусею, та після її смерті взагалі не залишилося ніяких документів. Йому не відомо, чи зверталася його мати після смерті бабусі з заявою до нотаріальної контори, оскільки вважала, що все їй так перейде. На питання головуючого свідок [PERSON] пояснив, що у свідоцтві про смерть матері зазначено [PERSON] У судовому засіданні у якості свідка була допитана [PERSON] , яка пояснила, що з 08.08.1984 року проживає у [ADDRESS] та знає сім`ю заявниці, [PERSON] знала з 1980 року, бо вони разом працювали у швейному цеху в пров.Лермонтовський, вона була її наставницею, вони дружили, вона ходила до них у гості, потім вони стали жити у одному дворі та підтримували дружні стосунки. Квартира [ADDRESS] , [PERSON] в квартирі проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] . У [PERSON] є син - [PERSON] , він жив окремо з дружиною. Після смерті [PERSON] , до [PERSON] прийшла жити її онука [PERSON] , яка в подальшому вийшла заміж. [INFO] років тому померла [PERSON] , її похованням займалися син, онука та вона. На питання адвоката Мельник А.С. [PERSON] зазначила, що на [PERSON] всі та завжди говорили [PERSON] , знала її матір, пам`ятає, що вони жили разом, це була одна їх сім`я. Про те, що [PERSON] ( [PERSON] працювала швачкою, підтверджується наданими Приморським відділом ДРАЦС у м.Одесі копіями: записом акту про шлюб №896 від 05.10.1952 року; записом акту про припинення одруження №190 від 30.03.1968 року; та Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.29, 30 зв., 32 т.2). Той факт, що [PERSON] та [PERSON] / [PERSON] є однією й тією ж самою особою підтверджується наданими Приморським відділом ДРАЦС у м.Одесі копіями: записом акту про припинення одруження №190 від 30.03.1968 року; та Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, в яких зазначено, що остання відновила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.29, 32 т.2). Враховуюче викладене, суд погоджується з порушенням прав заявниці у зв`язку з тим, що заявниця документально не має можливості підтвердити факт наявності родинних відносин між нею, [PERSON] , та її бабусею [PERSON] та прабабусею [PERSON] , та у неї відсутня будь-яка можливість іншим чином підтвердити спорідненість, ніж як шляхом доведення в судовому порядку факту родинних відносин між онукою/правнучкою [PERSON] та її бабусею [PERSON] та прабабусею [PERSON] , і це питання підлягає вирішенню в судовому порядку. Вказані невідповідності написання прізвища її батька « [PERSON] » та прізвища та імені матері заявника « [PERSON] ( [PERSON] )» в актовому запису про шлюб №896 від 05.10.1952 року та актовому запису про припинення одруження №190 від 30.03.1968 року, складених Другим Приморським відділом ДРАЦС ОМУЮ, та написанні прізвища батька « [PERSON] » та прізвище матері заявника « [PERSON] » в актовому записі про народження батька заявниці №1046 від 16.08.1953 року, складеного Другим Приморським відділом ДРАЦС ОМУЮ, виникли по причині орфографічних описок/помилок, а також через неуважність осіб, що вчинили вказані записи, які виправити на даний час не вбачається можливим. Встановлення факту для заявниці має юридичне значення для охорони її прав та інтересів, пов`язаних із реалізацією права заявниці на встановлення сімейних відносин, підтвердження факту родинних відносин, та з метою реалізації в подальшому її права на спадкування. Вирішуючи справу суд виходить із наступного. Частиною 4 ст.3 СК України встановлено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки і коли встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Аналогічний висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.04.2020 року по справі №133/2348/17. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Зміст ст.89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між нею та її прабабусею [PERSON] та бабусею по лінії батька [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки встановити у інший спосіб цей факт не є можливим, з урахуванням відсутності будь-яких офіційних документів, які могли б підтвердити факт родинних відносин. Таким чином, з наданих суду документів, з урахуванням пояснень заявниці, свідків, суд вбачає, що померла [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , а остання в свою чергу є її рідною онукою, враховуючи, що батько [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] . Також з наданих суду документів суд вважає доведеним, що померла [PERSON] є матір`ю померлої [PERSON] , та прабабусею [PERSON] , а остання в свою чергу є рідною правнучкою. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанови від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є бабусею [PERSON] , [INFO] , а остання є її онукою; а також той факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та є прабабусею [PERSON] , [INFO] . Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені. При таких обставинах заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 07.11.2025 року.

Outcome: approved