Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що з 07 липня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є вона - [PERSON] , батьком є відповідач [PERSON] . 22 листопада 2021 року рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області їх шлюб розірвано. Повнолітня донька [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання в Державному торгівельно-економічному університеті на факультеті міжнародної торгівлі та права, термін закінчення навчання червень 2028 року, що підтверджується довідкою № 945/35 від 15.08.25, виданої Державним торгівельно-економічним університетом, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вважає, що батько може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. 27 жовтня 2025 року від представника позивачки [PERSON] [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона розмір аліментів вказала в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно. На підставі зазначеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, яка навчається у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, до досягнення дитиною 23 років чи закінчення навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, та за відсутності її представника. Уточнені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання підтримує та просить їх задовольнити. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кожевніков О.М. надав відзив на позовну заяву, подану до уточнення позовних вимог, в якому зазначив, що вимоги, викладені у позовній заяві, не відповідають ані фінансовим можливостям, ані обґрунтованим потребам дитини. Зокрема, заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу, повідомив, що [PERSON] не заперечує проти принципу участі у витратах на навчання, однак заперечує проти розміру та підстав позову у зв`язку з реальними обставинами його матеріального та сімейного стану, які істотно зменшують його платоспроможність, водночас зазначає, що Відповідач погоджуються сплачувати аліменти на користь дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн. щомісячно. 27 жовтня 2025 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Кожевніков О.М. надав заяву, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги, подані 27 жовтня 2025 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення з позовною заявою до суду, визнає. Просив справу розглянути за його відсутністю та відсутністю відповідача. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Суд приймає до уваги, що представник відповідача в своїй заяві зазначив, що він визнає уточнені позовні вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, тобто є згодним з ними. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2007 року, 22 листопада 2021 року рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області їх шлюб розірвано, що не заперечувалось сторонами. Від цього шлюбу сторони по справі мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (арк.с. 8). На час подачі позову до суду та в період судового провадження [PERSON] навчалася на першому курсі денної форми навчання в Державному торгівельно-економічному університеті на факультеті міжнародної торгівлі та права, термін закінчення навчання червень 2028 року, що підтверджується довідкою № 945/35 від 15.08.25, виданої Державним торгівельно-економічним університетом 15 серпня 2025 року (арк.с. 4). Ці обставини не заперечувались сторонами. [PERSON] проживає та зареєстрована разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , даний факт підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої ТОВ «Абонент ХХІ» від 19.08.2025 року (арк.с. 9), довідкою про реєстрацію місця проживання (арк. с. 3 зворот). Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цьогоКодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що всі вищезазначені вимоги існують, адже донька сторін досягла 18 років, продовжує навчання на денній формі, мешкає та зареєстрована за місцем реєстрації матері. Оскільки навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги та утримання. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи досліджені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно. Разом з цим суд зазначає, що обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а відповідно до довідки Державного торгівельно-економічного університету № 945/35 від 15.08.25 року, термін навчання [PERSON] закінчується в червні 2028 року, тому аліменти підлягають стягненню до закінчення нею навчання 30 червня 2028 року. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно з часу подання позивачем позовної заяви до суду (21 серпня 2025 року) і до закінчення навчання [PERSON] , тобто по [INFO] . Позовні вимоги задоволено, судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved