Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У вересні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений 16 жовтня 2004 року з [PERSON] , з тих мотивів, що протягом останнього часу, спільне життя з відповідачем ускладнилось, частко сварилися, тяжко було знайти взаєморозуміння по причині того, що маємо різні погляди на сімейне життя. З листопада 2023 року спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, не має взаємних прав та обов`язків, які притаманні чоловікові та жінці. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Втратили почуття один до одного і зберегти сім`ю не можливо. Підстав, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 СК України, зокрема таких як вагітність або недосягнення дітьми одного року, відсутні. Вжиття заходів щодо примирення є безпідставним. Сім`я розпалася остаточно і позивач відновлювати подружні стосунки не бажає. У зв`язку з цим, просила суд розірвати ушлюб укладений з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ", яке набуте в шлюбі, понесені судові витрати в розмірі 1211,20 грн судового збору залишити за позивачем. 11.09.2025 в справі відкрито спрощене позовне провадження, з призначенням справи до судового розгляду та з повідомленням сторін. Учасники справи у судове засідання не прибули, повідомлені належно, що підтверджено матеріалами справи. Позивач [PERSON] надала разом із позовом, заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Інших заяв та/або клопотань до суду не надходило. Належність повідомлення відповідача [PERSON] про дату, час та місце судового засідання підтверджено даними АТ "Укрпошта", рекомендованний лист 0610280911995 вручено одержувачу 27.09.2025, заяв (клопотань) на адресу суду, зокрема про відкладення судового розгляду не надходило, відзив на позов не поданий. За таких обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін та без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, відповідно до норм ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної Декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу, потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , що видане Виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, 16 жовтня 2004 року був зареєстрований шлюб між громадянами України [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] (позивач у справі), про що зроблено актовий запис № 2, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище " [PERSON] ". [INFO] у подружжя народилася дитина, син [PERSON] , про що 05.03.2008 року зроблено відповідний актовий запис № 309, згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Вимогами частин 3, 4 статті 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статей 110 - 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. У позові [PERSON] стверджує, що з листопада 2023 року подружжя спільно не проживає, спільного господарства не веде, у них не має взаємних прав та обов`язків, які притаманні чоловікові та жінці, через те, що спільне з відповідачем життя з часом ускладнилось, частко сварилися, тяжко було знайти взаєморозуміння по причині того, що мають різні погляди на сімейне життя. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Позивач скористалася правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберігати шлюб з відповідачем не має. Відповідач не виказав заперечень щодо розірвання шлюбу. Та, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, та те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. У відповідності до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки судом встановлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, шлюб слід розірвати. Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом, згідно ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З урахуванням думки позивача щодо розподілу судових витрат, то сплачений судовий збір залишити за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved