Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

19.12.2024 представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа Ірина Василівна звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати. Короткий зміст позову. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що відповідач [PERSON] є власником нерухомого майна будівлі кафе-бару (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 752851103), номер запису про речове право 669221, дата державної реєстрації 29.03.2013 року, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №405375080 від 26.11.2024 року. Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 24.07.2014 року № 1002-VI «Про перехід права оренди земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що знаходилась в оренді фізичної особи підприємця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування будівлі магазину, кадастровий номер № 5110300000:01:001:0188, загальною площею 0,0602 га, у границях та розмірах, визначених на схемі поділу, на окремі земельні ділянки: - земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер №5110300000:01:001:0423; - земельну ділянку площею 0,0108 га, кадастровий номер №5110300000:01:001:0424. Пунктом 3 даного рішення вирішено припинити ФОП [PERSON] право оренди на частину земельної ділянки площею 0,0108 га, кадастровий №5110300000:01:001:0424. Земельна ділянка площею 0,0108 га, місце розташування якої: [ADDRESS] , сформована з кадастровим номером 5110300000:01:001:0424, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-0002939142024 від 27.11.2024 року. Той факт, що саме ця земельна ділянка використовується Відповідачем, підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ФОП [PERSON] для обслуговування магазину за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах технічної документації міститься ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/1062/13-ц, від 15.03.2013 року, якою затверджено мирову угоду між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] та визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на будівлю кафе-бару за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 93,7 кв.м., розташованої на земельній ділянці площею 0,0108 га. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 405375080 від 6.11.2024 на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.03.2013 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на будівлю кафе-бару по [ADDRESS] . Станом на сьогоднішній день договір оренди щодо вказаної земельної ділянки між [PERSON] та Білгород-Дністровською міською радою не укладено, а отже, особа користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати Відповідачем орендної плати, Білгород-Дністровська міська територіальна громада в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення Відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Земельна ділянка належить Білгород-Дністровській міській територіальній громаді на праві комунальної власності в особі Білгород-Дністровської міської ради, отже територіальна громада є власником збережених Відповідачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, тим самим збільшила вартість власного майна, а Білгород-Дністровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати). З огляду на викладене Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Використання земельної ділянки Відповідачем здійснюється з 2014 року після набуття права власності на будівлю кафе-бару. Білгород-Дністровська міська рада неодноразово вживала заходів щодо спонукання до погашення заборгованості Відповідачем в різні періоди часу. Так, за період в межах якого подаються позовні вимоги, на адресу [PERSON] міською радою було направлено претензії № 02-19/849 від 01.05.2023 р. (отримана адресатом 06.05.2023 р.) та № 02-19/3533 від 03.12.2023 р. (інформація про отримання на даний час відсутня). Відтак, всі наміри врегулювати питання у позасудовому порядку не дали бажаних результатів, у зв`язку з чим Білгород-Дністровська міська рада змушена звернутись до суду. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного. 22.01.2025 року представник відповідача за довіреністю [PERSON] Бебік М.І. подав до суду заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. 24.03.2025 року представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа І.В. подала до суду заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог. 16.05.2025 представник відповідача [PERSON] адвокат Риженко Д.О. подав до суду відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи наступним. Відповідач визнає факт користування земельною ділянкою площею 0,0108 га, кадастровий номер 5110300000:01:001:0124, без правовстановлюючих документів. З іншими підставами позову відповідач не погоджується у повній мірі, виходячи з наступного. Щодо стягнення індексації в розмірі 7518,00 грн. та 3% річних в розмірі 1694,00 грн., а разом 9212,00 грн. слід зазначити наступне. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Відповідно до довідки про доходи, відповідач отримує пенсію у розмірі 2980,30 грн. на місяць, що є її єдиним джерелом доходів. Вказане нерухоме майно наразі не використовується відповідачем за призначенням, а отже не дає жодного прибутку. Наразі з відповідачем проживає внутрішньо переміщена особа [PERSON] , 1944 року народження, яка фактично знаходиться на утриманні відповідача. Вказані обставини справи є істотними для звільнення від сплати зазначених позивачем штрафних санкцій, через те, що їх стягнення поставить відповідача на межу виживання. Окрім того, сума штрафних санкцій становить третину від вирахуваної суми боргу, та їх стягнення з пенсіонерки, на утриманні якої перебуває ще літня людина є несправедливим. Окремо заслуговує на увагу відсутність вини у вказаних правовідносинах. Відповідачка вчасно сплачувала земельний податок на вказану земельну ділянку, про що свідчить довідка ГУ ДПС в Одеській області. Наразі наявність єдиного майна, що залишилось у відповідача та має будь-яку цінність є це нерухоме майно. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині штрафних санкцій та суми стягнення понад строк позовної давності та зменшити розмір відшкодування

Outcome: approved