Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] , діючи через свого представника адвоката Третьяк Г. О., звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (далі - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ") про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 травня 2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Південь" (далі - ТОВ "Райз-Південь) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 та земельної ділянки площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, строком на 15 років, відповідно до якого орендар зобов`язався сплачувати орендну плату не пізніше 30 грудня поточного року у встановленому договором розмірі. 28 липня 2017 року на підставі додаткової угоди № 3600013 до договору оренди землі від 31 травня 2012, укладеної між [PERSON] , орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря на земельну ділянку площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008, договір оренди викладено в редакції додаткової угоди. 28 липня 2017 року на підставі додаткової угоди № 3600014 до договору оренди землі від 31 травня 2012, укладеної між [PERSON] , орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря на земельну ділянку площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, договір оренди викладено в редакції додаткової угоди. На підставі свідоцтва про право спадщини за заповітом від 05 липня 2023 року, виданого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстроване в реєстрі за № 530, право власності на земельну ділянку площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області) перейшло до позивача [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі свідоцтва про право спадщини за заповітом від 05 липня 2023 року, виданого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстроване в реєстрі за № 529, право власності на земельну ділянку площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області) перейшло до позивача [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 21 березня 2024 року, в зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 та земельну ділянку площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, між позивачем та відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" були підписані відповідні додаткові угоди до договору оренди землі від 31 травня 2021 року, щодо заміни орендодавця. Відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" умови договорів оренди земельних ділянок не виконував, у 2022-2024 роках орендну плату не сплатив, що є систематичним порушенням умов договору та є підставою для його розірвання у відповідності до ст.141 ЗК України. Посилаючись на викладене, просить розірвати договори оренди земельних ділянок площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 та площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, стягнути з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" заборгованість зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки за вказані земельні ділянки у загальному розмірі 25912,04 грн, а також стягнути судовий збір. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" (далі-ТОВ "Перемога-Плюс"). У відзиві на позов, який суд вважав за можливе прийняти, представник відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" Приходько І. С. позов вважав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди на спірні земельні ділянки зареєстроване за ТОВ «Перемога-Плюс». Внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", яке здійснювало діяльність на цій території було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі, використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України зареєстроване кримінальне провадження №42022232090000075 згідно якого здійснено проникнення до відповідача військовим РФ у зв`язку з чим працівники позбавлені були доступу до території та майна. Крім того, внаслідок бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, є забрудненою вибухонебезпечними предметами, що унеможливлює її використання. За вказаного відповідачу надані податкові пільги. Таким чином, у відповідача відсутня вина у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022-2024 рік за договором оренди земельної ділянки на підставі ч.6 ст.762 ЦК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с.58-61). В судовому засіданні представник позивача адвокат Науменко А. С. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" адвокат Приходько І. С. позов не визнав суду пояснив, ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" відчужив право оренди ТОВ "Перемога - Плюс" , та саме з ТОВ "Перемога - Плюс" необхідно стягувати орендну плату. Співвідповідач ТОВ "Перемога - Плюс" про розгляд справи повідомлений шляхом направлення виклику за зареєстрованим в ЄДРПОУ місцем знаходження, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до такого. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 31 травня 2012 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Південь" (далі - ТОВ "Райз-Південь) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 та земельної ділянки площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, строком на 15 років, відповідно до якого орендар зобов`язався сплачувати орендну плату не пізніше 30 грудня поточного року у встановленому договором розмірі (а.с. 15-16). 28 липня 2017 року на підставі додаткової угоди № 3600013 до договору оренди землі від 31 травня 2012, укладеної між [PERSON] , орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря на земельну ділянку площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008, терміном до 09 грудня 2029 року. Сторони погодили викласти договір оренди від 31 травня 2012 року у новій редакції, викладеній у змісті додаткової угоди ( а.с. 17-19) 28 липня 2017 року на підставі додаткової угоди № 3600014 до договору оренди землі від 31 травня 2012, укладеної між [PERSON] , орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря на земельну ділянку площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, терміном до 09 грудня 2029 року. Сторони погодили викласти договір оренди від 31 травня 2012 року у новій редакції, викладеній у змісті додаткової угоди ( а.с. 21-23) На підставі свідоцтва про право спадщини за заповітом від 05 липня 2023 року, виданого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстроване в реєстрі за № 530, право власності на земельну ділянку площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області) перейшло до позивача [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 33). На підставі свідоцтва про право спадщини за заповітом від 05 липня 2023 року, виданого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстроване в реєстрі за № 529, право власності на земельну ділянку площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області) перейшло до позивача [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 32). В зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 від [PERSON] до позивача [PERSON] , 21 березня 2024 року, між позивачем та відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" було укладено до додаткову угоду до договору оренди землі від 31 травня 2021 року про заміну орендодавця, а саме: « [PERSON] » замінити на « [PERSON] » ( а.с. 25) Також в зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034 від [PERSON] до позивача [PERSON] , 21 березня 2024 року, між позивачем та відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" було укладено до додаткову угоду до договору оренди землі від 31 травня 2021 року про заміну орендодавця, а саме: « [PERSON] » замінити на « [PERSON] » ( а.с. 26) \~ \~ \~ \~Право оренди за реєстровано за ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" та право власності на земельні ділянки зареєстровано за позивачем, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 425250308 та № 452550761 від 02 травня 2025 року (а.с. 28-29). \~ \~ \~ \~17 квітня 2025 року відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" відчужив право оренди земельних ділянок площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 та площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034 ТОВ "Перемога-Плюс" на строк один рік, що підтверджується договором № 1704/25-27 від 17 квітня 2025 року відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок (а.с. 117-120). Положеннями п.2.3., 5.1 Договору № 1704/25-27 до покупця переходять усі права й обов`язки Орендаря щодо земельних ділянок за Договорами оренди землі (із змінами та доповненнями додатковими угодами; договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, а щодо невиконаних до цього часу зобов`язань - до повного їх виконання. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 427785783 від 20 травня 2025 року, право оренди земельних ділянок площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 та площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034 зареєстровано за ТОВ "Перемога-Плюс" на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-27 (а.с.53-54). Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 4 ст. 373 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до цільового призначення. Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до ч.5 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством. Положеннями ст.7 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1, 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки "систематичність", має значення саме несплата орендної плати (висновок Верховного Суду у постанові від 11 липня 2018 року в справі № 484/3687/16). Позивач, звертаючись до суду, зазначив, що порушення його прав відповідачем полягає у систематичній несплаті орендної плати за договором оренди належних земельних ділянок. Відповідно до п.4.1. Договору оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 від 31 травня 2012 року (у редакції додаткової угоди № 3600013 від 28 липня 2017 року), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Відповідно до п.4.1. Договору оренди земельної ділянки площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034 від 31 травня 2012 року (у редакції додаткової угоди № 3600014 від 28 липня 2017 року), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п.4.2. Договорів оренди). Орендна плата вноситься орендарем у строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ "Укрпошта" шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі. Орендна плата може бути перерахована орендодавцю як орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного договору (п.4.5. Договорів оренди). За положеннями п.12.3, 12.4 Договорів оренди дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Сторони у п.13.2. Договорів оренди узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, звертаючись до суду, зазначив, що порушення його прав відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" полягає у систематичній несплаті орендної плати за договорами оренди належних земельних ділянок у встановлений строк, а саме повної несплати орендної плати за 2022-2024 роки. Відповідач не заперечив доводів позивача про те, що орендна плата за період 2022-2024 роки позивачу не сплачувалася. Проте зазначив, що несплата орендної плати сталася виключно через військову агресію Російської Федерації проти України, що унеможливило використання земельних ділянок у зазначений період та відповідно виконання зобов`язання за договором. Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно з положеннями ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні. Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"). Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, згідно з яким Снігурівська міська територіальна громада Баштанського району Миколаївської області (до якої входить с.Нововасилівка), на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, а наразі належить до територій можливих бойових дій. У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору. Сторони у договорі не визначили перелік форс-мажорних обставин. Разом з тим, абсолютна неможливість використання орендарем спірної земельної ділянки у 2022 році через окупацію території військовими формуваннями держави-агресора Російської Федерації, на якій така розташована, є підставою для звільнення його від сплати орендної плати за 2022 рік, на підставі ч.6 ст.762 ЦК України. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за 2022 рік. Доводи представника відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про наявність обставин непереборної сили, як не здійснення сільськогосподарської діяльності, потенційне забруднення території сільськогосподарських угідь вибухонебезпечними предметами, які унеможливили для відповідача проведення сільськогосподарської діяльності протягом 2023-2024 років належними доказами не підтверджені. Посилання представника відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на реєстрацію кримінального провадження № 42022232090000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, згідно якого здійснено проникнення до відповідача військовим РФ у зв`язку з чим працівники позбавлені були доступу до території та майна не є доказом на підтвердження не здійснення відповідачем сільськогосподарської діяльності протягом 2023-2024 років на території Снігурівської ОТГ, зокрема с. Нововасилівка. Доказів обстеження земельних ділянок належних позивачу на предмет їх забруднення вибухонебезпечними предметами, визнання непридатними, звільнення від оподаткування у зв`язку із забрудненням земельних ділянок вибухонебезпечними предметами відповідач суду не надав. Відповідно до опублікованого на сайті Торгово-промислової палати України листа № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". У постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року у справі № 915/531/17, від 26 травня 2020 року у справі № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 913/785/17, від 01 червня 2021 року у справі № 910/9258/20, від 06 жовтня 2022 року у cправі № 911/1805/21 зазначено, що статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Доказів засвідчення сертифікатом Торгово-промислової палати України за зверненням ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" наявності форс-мажорної обставини, що об`єктивно унеможливлює виконання ним зобов`язань за даним конкретним випадком, немає. Дані Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) містить зазначення територій, на якій були виявлені або яка може забруднена вибухонебезпечними предметами, не є достовірним доказом на підтвердження замінування саме земельних ділянок позивача. На користь такого свідчить те, що за даними вказаної карти до небезпечних територій віднесено територію всього колишнього Снігурівського району Миколаївської області. Згідно листа Начальника міської військової адміністрації І. Кухти від 28 серпня 2028 року за № 1168/01-20, 12 серпня 2025 року в результаті обстеження Комісією з візуального обстеження земельної ділянки в межах території Снігурівської міської територіальної громади з`ясовано, що земельна ділянка з кадастровим номером 4825782700:10:000:0008\~та кадастровий\~номер 4825782700:15:000:0034 використовуються за цільовим призначенням, зібраний врожай зернових сільгоспкультур 2025 року, про що складений відповідний акт обстеження і проведено фотофіксацію стану ділянок. Пільга зі сплати земельного податку за вказані земельні ділянки у 2022-2025 роках не надавалась. До листа додано копію Акту візуального обстеження земельних ділянок в межах території Снігурівської міської територіальної громади від 12 серпня 2025 року № 63 (а.с. 152-154). \~ \~ \~ \~З урахуванням вищезазначеного, відповідач не спростував доводів позивача про те, що орендна плата за період 2023-2024 роки йому не сплачувалася. Відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання та наявності підстав для звільнення від сплати орендної плати за 2023-2024 року не довів. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2023-2024 року є обґрунтованими. Визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до Договору оренди землі площею 2,81 га, кадастровий номер 4825782700:10:000:0008 від 31 травня 2012 року (у редакції додаткової угоди № 3600013 від 28 липня 2017 року), орендна плата складає 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Пунктом 2.4. передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 70134,42 грн. Таким чином, орендна плата складає 5610,75 грн (70134,42грн/100*8). Відповідно до Договору оренди землі площею 3,0 га, кадастровий номер 4825782700:15:000:0034 від 31 травня 2012 року (у редакції додаткової угоди № 3600014 від 28 липня 2017 року), орендна плата складає 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Пунктом 2.4. передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 117252,03 грн. Таким чином, орендна плата складає 9380,16 грн (117252,03грн/100*8). За розрахунком позивача сума заборгованої орендної плати за: -земельну ділянку площею 2,81\~га,\~кадастровий номер\~4825782700:10:000:0008 за 2023 рік складає 7222,72 грн, за 2024 рік складає 7222,72 грн, усього 14445,44 грн (вже з відрахуванням податків); -земельну ділянку площею 3,0\~га,\~кадастровий номер\~4825782700:15:000:0034\~ за 2023 рік складає 4320,28 грн, за 2024 рік складає 4320,28 грн, усього 8640,56 грн (вже з відрахуванням податків). \~ \~ \~ \~Як вбачається з позовної заяви, відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" в березні 2024 року сплачено позивачу 10874,40 грн. При цьому розмір орендної плати за дві земельні ділянки в рік становить 11543,00 грн (7222,72+4320,28=11543,00) Оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо конкретної земельної ділянки за яку відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" сплачено орендну плату в сумі 10874,40 грн, на думку суду вказаний платіж необхідно розподілити у відповідності до відсоткового значення розміру орендної плати кожної з земельних ділянок від загальної суми орендних платежів за дві земельні ділянки. Доля орендної плати за рік за земельну ділянку площею 2,81 га в розмірі 7222,72 грн від загального розміру орендної плати за дві земельні ділянки в сумі 11543,00 грн складає 62,57% (7222,72грн*100% /11543,00грн=62,57%). Доля орендної плати за рік за земельну ділянку площею 3,0 га в розмірі 4320,28 грн від загального розміру орендної плати за дві земельні ділянки в сумі 11543,00 грн складає 37,43% (4320,28грн*100% /11543,00грн=37,43%). Таким чином, сплачена відповідачем в березні 2024 року сума в розмірі 10874,40 грн має бути розподілена таким чином: 62,57% , що складає 6804,11 грн в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за земельну ділянку площею 2,81 га за 2023 рік, а 37,43%, що складає 4070,29 грн в рахунок\~погашення заборгованості\~з орендної\~плати за\~земельну ділянку\~площею 3,0 га за 2023 рік. Таким чином, заборгованість зі сплати орендної плати складає: - за земельну ділянку площею 2,81 га за 2023 рік 418,61 грн (7222,72грн-6804,11грн) за 2024 рік складає 7222,72 грн, усього 7641,33 грн (вже з відрахуванням податків): - за земельну ділянку площею 3,0 га за 2023 рік 249,99 грн (4320,28грн-4070,29грн), за 2024 рік складає 4320,28 грн, усього 4570,27 грн (вже з відрахуванням податків) Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" орендної плати за період 2023-2024 роки підлягають задоволенню, однак частково. Відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" наведений в позовній заяві розрахунок заборгованості орендної плати за 2023-2024 роки не спростований. Щодо вимог про розірвання договору оренди землі. Як встановлено вище, ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" має заборгованість з орендної плати за 2024 рік, та частково за 2023 рік. За положеннями частини першої\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 вказала, що «під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141\~ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Самий лише факт систематичного порушення договорів оренди землі у виді повної несплати орендної плати є підставою для розірвання таких договорів, незважаючи на те, чи надалі була повністю сплачена зазначена заборгованість. Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України(у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України(у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати)». \~Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору. Порушення договору на предмет істотності суд оцінює винятково за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає зміни чи розірвання договору.У кожному конкретному випадку істотність порушення договору потрібно оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон визначає за допомогою іншої оціночної категорії - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала під час укладення договору». Тобто критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданих цим порушенням втрат, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Йдеться не лише про грошовий вираз зазначених втрат, зокрема й збитків, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Співвідношення завданих порушенням договору втрат із тим, що могла очікувати від його виконання ця сторона, має вирішальне значення для оцінки істотності такого порушення. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2021 року у справі № 910/2861/18 та від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, у яких зазначено, що для застосування частини другої статті 651 ЦК України суд має встановити не лише факт порушення договору, але й завдання цим порушенням шкоди (яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди), її розмір, а також те, чи дійсно істотною є різниця між тим, на що мала право розраховувати потерпіла сторона, укладаючи договір, і тим, що насправді вона змогла отримати. Головна ідея, на якій ґрунтується правило частини другої статті 651 ЦК України, полягає у тому, що не будь-яке, а лише істотне порушення умов договору може бути підставою для вимоги про його розірвання або зміну. Неістотні (незначні) порушення умов договору є недостатніми для обґрунтованого та правомірного застосування такого крайнього заходу, як розірвання договору або його зміна в судовому порядку. Ця ідея спирається на принцип, який називається принципом збереження договору (preservation of contract). Договірні відносини мають підтримуватися, допоки це можливо й економічно доцільно для сторін. Розірвання договору має бути крайнім заходом задля мінімізації витрат, пов`язаних з укладенням та виконанням договору. \~Ураховувати істотність порушення важливо, оскільки протилежне тлумачення норм права може призвести до того, що управнена сторона договору, яка має відповідно до закону або договору право на відмову від нього або розірвання, може ним скористатися за найменший відступ від умов договору. Таке становище є неприпустимим, оскільки може порушити стабільність цивільного обороту і є надзвичайно несправедливим нехтуванням правовим принципом пропорційності між тяжкістю порушення договірних умов і відповідальністю, яка застосовується за таке порушення.\~Незастосування критерію істотності порушення позбавляє зобов`язану сторону договору можливості заперечувати проти розірвання договору і провокує управнену сторону відмовлятися від договору (розривати його) за найменшого порушення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Одним із факторів, що може братися до уваги під час оцінки істотності порушення умов договору як підстави для його розірвання, є те, наскільки зобов`язана сторона, яка порушила договір, реально заінтересована у збереженні договору, а також те, чи не спричинить розірвання договору для неї значної шкоди. Розірвання договору як санкція має бути максимально збалансованим\~і відповідати тяжкості допущеного порушення. Вирішальне значення для застосування зазначеного припису закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.\~У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення має вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19). Отже, законодавство в питанні розірвання договору дбає не лише про інтереси управненої сторони, а й про інтереси зобов`язаної сторони, оскільки розірвання договору може завдати значних збитків стороні, яка допустила незначне порушення, тобто законодавець прагне досягти справедливого балансу між інтересами сторін договору. Також потрібно враховувати, що у відносинах оренди землі основним їх регулятором, крім спеціального законодавства, є договір оренди землі. Враховуючи, що договір є регулятором відносин з використання земельної ділянки, на ці відносини поширюються правила статті 3 ЦК України, яка визначає, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.\~Тож і приписи чинного законодавства, і умови договору потрібно застосовувати крізь призму загальних засад статті 3 ЦК України. Відповідно істотність за абзацом другим частини другої статті 651 ЦК України має оцінюватися так само з точки зору справедливості, добросовісності та розумності, які сукупно утворюють цільний засадничий принцип регулювання приватноправових відносин. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 дійшла переконання, що у разі якщо має місце сплата орендної плати у меншому розмірі, аніж визначеного умовами договору оренди землі, тобто орендар допустив часткову несплату (недоплату) орендної плати, застосуванню підлягає не спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, а загальне правило частини другої статті 651 ЦК України - у разі істотності порушення договору іншою стороною. Якщо суд дійде висновку, що орендар істотно порушив умови договору та внаслідок часткової недоплати орендної плати орендодавець значною мірою був позбавлений того, на що розраховував, то договір має бути розірваний на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Натомість у разі неістотної часткової несплати орендної плати, а так само у разі виникнення спору щодо її розміру, порядку здійснення платежів тощо, у власника завжди є право на звернення до суду з позовом про стягнення таких орендних платежів, 3 % річних, інфляційних втрат, неустойки тощо. Такий спосіб захисту буде ефективним та пропорційним, відновлюватиме порушене право орендодавця та зберігатиме договір оренди землі виходячи з балансу інтересів обох сторін. Враховуючи обставин справи, наявність між сторонами договору спору щодо необхідності сплати орендної плати за 2022-2024 роки, а також те, що, як встановлено судом ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" має заборгованість лише за 2024 рік, та майже відсутня заборгованітсь за 2023 рік (всього 668,6 грн), суд вважє, що істотне порушення умов договру оренди з боку відповідача відсутнє, в звязку з чим позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі задволенню не підлягають. Продаж відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" прав оренди земельної ділянки ТОВ "Перемога-Плюс" після істотного порушення прав орендодавця не є підставою для звільнення відповідачів від відповідальності за порушення умов договору. ТОВ "Перемога-Плюс" набув прав орендаря за договором оренди земельної ділянки після 17 квітня 2025 року, а тому є співвідповідачем по справі. Доводи представника відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про те, що вказаний відповідач не є належним відповідачем оскільки право оренди відчужено ТОВ "Перемога-Плюс", суд вважає безпідставними, оскільки саме відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" допусти виникнення заборгованості, та договір відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок є строковим та діє протягом року з моменту кладення, та після закінчення цього строку право оренди перейде до ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ". З урахуванням вище зазначеного, позовні вимоги у частині розірвання договору оренди земельної ділянки не підлягають задоволенню, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на користь позивача заборгованості з виплати орендної плати підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість з орендної плати 2024 рік та недоплачена сума орендних платежів за 2023 рік. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1937,92 грн (а.с. 36), відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (47,13 %) в розмірі 456,67 грн за майнову вимогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial