Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 26.02.2011 року між сторонами укладено шлюб, який\~ зареєстрований виконкомом Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом №10. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми\~ різних характерів та поглядів на життя, втратили повагу та почуття один до одного.\~ Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюб носить лише формальний характер, примирення є неможливим. Просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований виконкомом Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом №10 - розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. В позовній заяві просить про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Адвокат Аннишинець М.В. подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його та відсутності відповідача, проти розірвання шлюбу не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 26 лютого 2011 року. Шлюб був зареєстрований виконкомом Стеблівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, за актовим записом №10. (а.с.4) Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5,6) Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З врахуванням вказаних вимог процесуального кодексу, 605,60 грн. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, а решта витрат по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Outcome: approved