Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Ірпінського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.12.2015 уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 414, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2015. Від шлюбу подружжя має дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Утворивши родину, не змогли її зберегти. Після укладання шлюбу відносини поступово погіршувалися, подружжя має різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, ведення домашнього господарства. Нічого спільного між останніми, як членами подружжя, не залишилося. У січні 2025 року відповідач забрав свої речі і пішов із сім`ї. З січня 2025 року подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде, кожен має окремий бюджет. Спроби примирення не дали позитивних результатів. Між подружжям немає майнових спорів. На підставі викладеного, позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе. На підставі викладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Білогруд О.О. Ухвалою судді від 29.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено до розгляду на 07.07.2025 та постановлено витребувати у [PERSON] , [INFO] , відомості про його реєстраційний номер облікової картки платника податків. Копія ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви з доданими до неї матеріалами направлялися на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, однак поштове рекомендоване повідомлення з довідкою про причини повернення/досилання повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У судове засідання 07.07.2025, 12.08.2025, 15.09.2025 та 20.10.2025 сторони не з`явились. Відповідачу повторно направлялися судові повістки про виклик у судові засідання, проте ним поштові повідомлення не отримано, поштове відправлення, направлені за адресою зареєстрованого місця його проживання повернуто до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б. Після 12.08.2025 відповідач [PERSON] з`явився до суду поза судовим засіданням, у розписці поданій суду проставив підпис про те, що він ознайомлений з датою чергового судового засідання 15.09.2025 о 16:30, однак саме на 15.09.2025 він не з`явився. Причин не повідомив, клопотань не подав, однак указане свідчить про те, що він розумів та усвідомлював про наявність судового провадження, ініційованого [PERSON] 20.10.2025 до суду надійшло клопотання позивачки про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити повністю, проти постановлення заочного рішення не заперечувала, просила судові витрати покласти на відповідача та після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України). Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи є підстави для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням статей 223, 280 - 282 ЦПК України. Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. За частиною четвертою статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята\~статті 268 ЦПК України). За таких умов відмінність між датою судового засідання про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання, що узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження 61-175сво21). Судом встановлено такі обставини справи. 22.12.2015 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Бучанського міського\~управління юстиції\~у Київській\~області, про що 22.12.2015 складено відповідний актовий запис за № 414. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] .\~Указане підтверджується\~оригіналом свідоцтва\~про шлюб\~виданого 22.12.2025\~серії [NUMBER] . У період шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.04.2016. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною першою статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина друга статті 104 СК України). Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини другої статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до частини третьої статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних відносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаємопорозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи його розірвання, тобто шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а примушування до шлюбу не допускається, враховуючи, що сторони ініціативи щодо примирення не проявили, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З огляду на клопотання позивача про покладення судових витрат на відповідача та враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати по справі, зокрема суму судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду, слід стягнути з відповідача на її користь. З урахуванням наведеного‚ на підставі статей 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved