Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

[PERSON] \~звернувся в\~суд з\~даним позовом,\~в якому\~просить встановити\~факт прийняття\~спадщини \~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] \~та визнати\~за ним,\~як спадкоємцем\~за заповітом,\~право приватної\~власності на\~1/2\~частки житлового\~будинку з\~відповідною часткою\~господарських будівель\~ та\~споруд,\~що розташований\~ в\~ [ADDRESS] ,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] \~та 1/2\~частки житлового\~будинку з\~відповідною часткою\~господарських будівель\~ та\~споруд,\~що розташований\~ в\~ [ADDRESS] \~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину він прийняв та на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку, одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] позбавлений можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. За життя спадкодавця ним не оформлено право власності на вказане спадкове майно, в тому числі і частину спадкового майна, яке він прийняв після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , однак спадкових прав не оформив. 15.05.2025 від представника відповідача Бершадської міської ради, Скакун С.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила провести розгляд цивільної справи за наявними в матеріалах справи документами та за відсутності Бершадської міської ради. Позивач [PERSON] продав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] . Право власності на вказану частку даного будинку [PERSON] набула як колишній член колгоспного двору, але належним чином своїх прав не оформила. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до п.1, 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У такому порядку суди повинні розглядати, зокрема, факти постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкодавець помер до 01.01.2004, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини, які регулюються ЦК УРСР, а не діючим ЦК України. Якщо ж спадщина відкрилася після 01.01.2004, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася після [INFO] , норми діючого ЦК України не передбачають встановлення факту прийняття спадщини, тому у задоволенні і цієї вимоги заявника необхідно відмовити. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради від 24.03.2025 №391 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] до дня смерті і померла [INFO] . До дня смерті померлої був зареєстрований та проживав з нею в одному житловому будинку чоловік [PERSON] , 1941 р.н. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80446640 від 13.03.2025 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв чоловік [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , довідкою Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради від 24.03.2025 №391, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80446640 від 13.03.2025. Разом з тим, своїх спадкових прав на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] [PERSON] за життя не оформив. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку [PERSON] набув як колишній член колгоспного двору, а іншу 1/2 частку вказаного будинку прийняв у спадщину після смерті дружини [PERSON] , однак за життя належним чином своїх прав не оформив. З виписки з погосподарської книги від 23.09.2024 № 864 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 до складу двору входили: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] та незважаючи на те, що своїх спадкових прав на житловий будинок не оформив, він належав йому з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та на частину спадкового майна, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.09.2022. Державним нотаріусом Чечельницької державної нотаріальної контори Вінницької області, виконуючим обов`язки державного нотаріуса Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області Стецюк С.П. позивачу [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] право на яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] та її чоловікові [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті, але не оформив своїх прав і помер [INFO] у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності [PERSON] та [PERSON] на вищевказане майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.04.2025). Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись. На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1266, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: partial