Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Представник позивача, адвокат Захарова М. В., звернулась із позовом до суду про припинення стягнення аліментів, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 16.04.2010 року позивач уклав шлюб з відповідачкою, під час якого у сторін народилась [INFO] донька, [PERSON] . Після припинення шлюбних стосунків між сторонами донька, [PERSON] , залишилась мешкати разом із відповідачкою, через що з позивача на користь відповідачки за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17.10.2017 року по справі № 210/4284/17 були стягнуті аліменти на утримання доньки, [PERSON] , які позивач сплачує до теперішнього часу в процесі виконавчого провадження. Фактично шлюб між сторонами було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2023 року по справі № 212/1868/23. Втім, починаючи з квітня 2025 року спільна донька сторін, [PERSON] , яка досягла віку 15 років, виявила бажання проживати разом із батьком, позивачем, тому з того часу дитина постійно мешкає із [PERSON] . Однак весь цей час відповідачка продовжує отримувати аліменти від позивача, які відповідно витрачає не на дитину, яка з нею вже не мешкає. При цьому розмір аліментів, які отримує [PERSON] сягає біля 20000-25000 грн. на місяць. Добровільно ж відповідачка не бажає закрити виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з позивача, що змушує його звертатися до суду із даним позовом. Таким чином просив суд припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів до досягнення дитиною повноліття на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17.10.2017 року по справі № 210/4284/17 із часу подання цього позову до суду. Позивач, [PERSON] , у судовому засіданні, підтримуючи доводи, викладені ним у позовній заяві до суду, просив суд задовольнити позов повністю. Відповідачка, [PERSON] , до судового засідання не з`явилась з невідомих суду причин повторно, будучи повідомленою про час та місце слухання справи належним чином, не надавши жодних заяв по суті справи. За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому суд вказує, що підстави для відкладення розгляду справи за ст. 223 ЦПК у даному випадку відсутні, тому суд вирішив справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи та допитавши неповнолітню [PERSON] , вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом було\~встановлено,\~що за\~рішенням від\~18\~травня 2023\~року Жовтневого\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу,\~яке набуло\~чинності,\~шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~укладений 16\~квітня 2010\~року,\~актовий запис\~№ 114,\~виконаний Довгинцівським\~відділом РАЦС\~Криворізького міського\~управління юстиціїДніпропетровської області, було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 10 квітня 2025 року Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області, актовий запис № 733 від 1 вересня 2010 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно із рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17 жовтня 2017 року, яке набуло чинності, вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки від доходів на утримання [PERSON] , [INFO] , до повноліття такої дитини, яке було передано на примусове виконання, що підтверджується постановою від 08.11.2017 року про звернення стягнення на зарплату, пенсію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Металургійного відділу ДВС в м. Кривий Ріг в рамках ВП № 55091229. Перебування досі на примусовому виконанні рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17 жовтня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , підтверджується інформацією від 13.08.2025 року з АСВП. Натомість, судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та позивач, [PERSON] , зареєстровані разом в [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Реєстру Криворізької територіальної громади від 02.05.2025 року та від 06.08.2025 року. Також за довідкою від 3 квітня 2025 року № 5 ОСББ «Муравейник-3» вбачається, що [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , родина якого складається із доньки, [PERSON] , [INFO] . Фактичне проживання [PERSON] , [INFO] , із батьком, [PERSON] , в [ADDRESS] , підтверджується крім того актом від 11 серпня 2025 року, складеним ОСББ «Муравейник-3» за свідченнями сусідів по будинку. При цьому допитана у судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , підтвердила суду, що вона дійсно постійно мешкає разом із своїм батьком по [ADDRESS] на протязі більш ніж півроку, де планує далі мешкати, оскільки не бажає проживати далі разом із своєю матір`ю, [PERSON] . Суд у цьому сенсі зазначає, що згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Можливість звільнення особи від сплати аліментів у випадку зміни її матеріального або сімейного стану, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, передбачена ст. 273 СК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що неповнолітня [PERSON] фактично тривалий час, починаючи з 2025 року, проживає постійно із батьком [PERSON] в [ADDRESS] , тобто перебуває на його утриманні. Також суд зазначає, що за ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Таким чином суд дійшов висновку, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача змінились обставини, оскільки спільна для сторін дитина стала постійно проживати разом із [PERSON] , тому сукупність вказаних обставин дає право на звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідачки, з якою [PERSON] , [INFO] , фактично не проживає. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 25 червня 2018 року по справі № 753/23672/16-ц. Отже, зважаючи на викладене вмотивування, суд вважає, що поданий позов підлягає задоволенню шляхом припинення стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] на утримання спільної неповнолітньої доньки, [PERSON] , що стягуються за рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17 жовтня 2017 року. Натомість, суд зауважує, що на підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в новому розмірі аліменти повинні сплачуватись саме з дня набрання законної сили рішенням про зменшення розміру аліментів. Отже, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, суд зазначає, що у даному випадку звільнення від сплати аліментів за рішенням суду позивача можливе саме з часу набуття чинності даного рішення суду про це.

Outcome: approved