Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

У травні 2025 року позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі свого представника звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3120277 від 04.05.2021 у сумі 31\~042,34 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.05.2021 в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «Мілоан» [PERSON] подав заявку на отримання кредиту №3120277. ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №3120277 від 04.05.2021, який знаходиться у власному кабінеті на офіційному вебсайті товариства. Відповідно до умов Кредитного договору до укладення договору відповідач отримав проєкт цього кредитного договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 3120277 від 04.05.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 13.09.2021 згідно з умовами Договору відступлення прав вимоги №07Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 3120277 від 04.05.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача в сумі 31\~042,34 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 7760 грн; заборгованість за відсотками 23282,34 грн; заборгованість за комісійними винагородами 0 грн, заборгованість за пенею 0 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2025 направлено цивільну справу на розгляд Салтівському районному суду міста Харкова. Ухвалою судді від 30.06.2025 позовну заяву залишено без руху. 03.07.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 08.07.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи та відзив не подавав. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 04.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3120277 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії, процентів мав бути внесений відповідачем 03.06.2021 (а.с.41-45). Відповідно до умов договору сума кредиту складає 8000,00 грн, кредит надається строком на 30 днів (п.1.2, 1.3). Відповідно до п.1.4 позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 03.06.2021. Пунктом 1.5.1 комісія за надання кредиту складає 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00% від суми кредиту одноразово. Згідно з п.1.5.2 проценти за користування кредитом складають 24 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.7 договору тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору. Згідно з п.2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. у випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.1 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 договору. Відповідно до п.2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 договору. Відповідно до п. 2.3.1 Договору продовження вказаного в п. 1.3 Договору строку кредитування може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: 2.3.1.1 Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п.1.5.2 Договору. П.2.3.1.2 Пролонгація на стандартних (базових( умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коди Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення зальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №3120277 від 04.05.2021 містить графік платежів, відповідно до якого встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом (а.с.45). Позивачем надано Паспорт споживчого кредиту №3120277, в якому зазначені умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо\~(а.с.45 зворот-46). Відповідно до анкети-заявки №3120277 від 04.05.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» погоджена сума кредиту, строк кредиту, ставка процентів. Крім того, зазначена анкета відображає процес оформлення та розгляду заяви (а.с.34). Платіжним дорученням 45392051 від 04.05.2021 підтверджено перерахування коштів у сумі 8000,00 грн [PERSON] згідно з договором 3120277 (а.с.55). Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за договором\~№3120277\~заборгованість [PERSON] \~ складає 31\~042,34 грн, з яких: 7760,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 23\~282,34 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.67-68). Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором. Відповідно до п.3.2.6 договору Товариство має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника. 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №07Т, згідно з умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.47-53). Пунктом 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання цього Договору. 13.09.2021 акт приймання передачі Реєстру прав вимог від 13.09.2021 до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 був підписаний ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.53). Відповідно до платіжних інструкцій №3 від 05.10.2021, №1689 від 04.11.2021, №1 від 03.12.2021, № 7 від 10.01.2022, 31937 від 03.02.2022, №2 від 29.06.2022, №2681 від 03.11.2022, №2682 від 03.1.2022, 32829 від 02.12.2022, №2830 від 02.12.2022, №3013 від 03.01.2023, №3014 від 03.01.2023, №3168 від 02.02.2023, №3167 від 02.02.2023, №3337 від 02.03.2023, №3338 від 02.03.2023, №3598 від 04.04.2023, №3597 від 04.04.2023, №3799 від 04.05.2023, №3798 від 04.05.2023, №4016 від 04.06.2023, №4014 від 04.06.2023, №4213 від 04.07.2023, від 4212 від 04.07.2023, №4418 від 03.08.2023, №4417 від 03.08.2023, №4593 від 05.09.2023, №4592 від 05.09.2023, №4790 від 03.10.2023, №4791 від 03.10.2023, ТОВ «Діджи Фінанс» здійснило ТОВ «Мілоан» оплату згідно з Договором відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021 та Додаткової угоди №1 до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 (а.с.59-66). До ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу №07Т від 13.09.2021 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 31\~042,34 грн, з яких: 7760,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 23\~282,34 грн сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з Додатку до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 (а.с.36). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Діджи Фінанс» повідомило відповідача шляхом направлення на адресу відповідача зазначену при укладенні кредитного договору досудову вимоги №345970737-АВ від 27.09.2023, рекомендувало сплатити заборгованість (а.с.57). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №3120277 від 04.05.2021 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до розрахунку заборгованості до Договору про споживчий кредит №3120277 від 04.05.2021 відповідач здійснив 03.06.2021 платежі на рахунок кредитора на погашення тіла кредиту в сумі 240,00 грн, на погашення процентів у сумі 24,00 грн за період користування кредитом з 04.05.2021 по 03.06.2021, на погашення комісії по пролонгації 240,00 грн. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Разом з тим, відповідно до п.1.3 Договору строку кредиту становить 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в п.2.3.1.2 цього Договору. Так, п. 2.3.1.2 договору визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. Так, останнім днем дії кредитного договору було 03.06.2021, проте відповідач після 03.06.2021 не здійснив оплату за Кредитним договором ні по прострочених процентах, ні по прострочених зобов`язаннях по кредиту, тому враховуючи п.2.3.1.2 Договору строк користування кредитом було пролонговано на 60 календарних днів поспіль (максимальний термін пролонгації), тобто до 02.08.2021 включно, оскільки у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом. Отже, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані на заборгованість не більше строку кредиту (30 календарних днів) та строку пролонгації (60 календарних днів) передбачених п.2.3.1.2 Договору, а саме до 02.08.2021. Проценти за перші 30 днів біли відповідачем сплачені у сумі 24,00 грн, що відповідає вимогам кредитного договору. З 04.06.2021 по 06.06.2021 нараховано проценти в сумі 0,78 грн щоденно, у наступні 57 днів підлягають нарахуванню проценти відповідно до п. 1.6 кредитного договору, тобто 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 388,00 грн в день. Загальна сума процентів за кредитним договором за період з 04.06.2021 по 02.08.2021 (загалом 60 днів) дорівнює 22\~118,34 грн (0,78 грн х 3 дні+ 388,00 грн х 57 днів). Однак, позивачем проценти за користування кредитом нараховувалися до 05.08.2021 включно, що суперечить умовам Договору, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст.\~82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит №3120277 від 04.05.2021 частково у розмірі 29\~878,34 грн, з яких: 7760,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 22\~118,34 грн сума заборгованості за відсотками. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2331,57\~грн. Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, стосовно якого суд зазначає таке. Відповідно до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, укладеному між клієнтом ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б. М., клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами (а.с.38-40). Відповідно до акту 3120277 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.03.2025 сторони підтвердили, що адвокат надав клієнт прийняв правничу допомогу загальною вартістю 6000 грн (а.с.32). Суду надано детальний опис від 31.03.2025 робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б. М., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідно до якого адвокат надав послуги, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 2,5 годин; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, позивач 2,5 годин; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година; консультація щодо документів та доказів надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі 1 година (а.с.37). Відповідно до додаткової угоди №3120277 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 розширено розділ «1. Предмет договору» та доповнено новим пунктом: 1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] » (а.с.54). Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання\~розподілу судових\~витрат,\~суд має\~з`ясувати склад\~та розмір\~витрат,\~пов`язаних з\~оплатою правової\~допомоги.\~На підтвердження\~цих обставин\~суду повинні\~бути надані\~договір про\~надання правової\~допомоги (договір\~доручення,\~договір про\~надання юридичних\~послуг та\~ін.),\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних із\~наданням правової\~допомоги,\~оформлені у\~встановленому законом\~порядку (квитанція\~до прибуткового\~касового ордера,\~платіжне доручення\~з відміткою\~банку або\~інший банківський\~документ,\~касові чеки,\~посвідчення про\~відрядження). У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну\~правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 5775,02 грн.

Outcome: partial