Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

08 липня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 18 січня 2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №228817. 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29022024, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 29.02.2024 до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №228817 від 18.01.2022 в розмірі 16\~512,00 грн з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8512,00 грн сума заборгованості за відсотками. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач [PERSON] не виконала свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в загальній сумі 16\~512,00 грн, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.07.2025 року відкрито провадження у справі, справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання (а.с. 42). Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заперечень відповідач не надала. Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко\~Л.С. №230/25 від 17.10.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 14.10.2025 (а.с. 54). Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Городівського\~О.А. для продовження розгляду даної цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3 зворот). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 50, 53). Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст.\~280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 23.10.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18 січня 2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №228817. Відповідно до п.п. 1.4., 1.5., 1.7. строк кредиту складає 30 днів, тип процентної ставки фіксована (стандартна процентна ставка 1,90% в день; знижена процентна ставка 0,01% в день), а орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 24079,41% річних, а за зниженою 3,71% річних. Відповідачу на підставі Кредитного Договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», як кредитодавець, надав суму кредиту в розмірі 8000,00 грн. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного Договору, що підтверджується електронними підписами у самому Договорі та вищезазначених документах (а.с. 6-15). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.\~509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.\~133, 141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст.\~509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.\~526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст.\~530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, що підтверджується положеннями ст.\~527 ЦК України. Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.\~1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №29022024, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 29.02.2024 до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 16\~512,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8512,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 20-24). Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним Договором №228817 від 18 січня 2022 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів тощо. Оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладених кредитних договорів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором №228817 в розмірі 16\~512,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8512,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved