Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

17 вересня 2025 року представник позивача - адвокат Зеркін А.С., який діє в інтересах [PERSON] подав до суду позов про розірвання шлюбу зі [PERSON] .. У своїй заяві представник позивача вказав, що [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем з 20 серпня 2022 року. В шлюбі у сторін спільні діти, в тому числі неповнолітні, відсутні. Як зазначає [PERSON] , від початку сімейного життя складалось добре, але з квітня 2024 року стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до відсутності порозуміння та поваги. Шлюбні відносини сторін припинились та вони не ведуть спільне господарство. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2025 прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 27.10.2025. Представник позивача адвокат Зеркін А.С. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі (вх. № ЕП 2741). Відповідач надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (вх. № 21994 від 27.10.2025). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (частини перша, третя статті 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України). За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони 20 серпня 2022 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 291 (а.с.5). Від шлюбу у сторін спільних діти, в тому числі неповнолітні, відсутні. У позовній заяві вказано, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач не має наміру продовжувати шлюбні відносини, оскільки вважає, що надання строку для примирення не призведе до відновлення сімейних відносин. Зазначені обставини тривають протягом тривалого часу, а попередні спроби примирення виявилися безрезультатними. Отже, надання додаткового строку лише безпідставно затягне процес розірвання шлюбу та може погіршити стосунки між сторонами. З урахуванням фактичної відсутності сімейних відносин між сторонами, суд дійшов висновку, що їхнє рішення про розірвання шлюбу є свідомим і обґрунтованим. Подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливими, а намір поновлювати шлюбні стосунки відсутній. Примушення до збереження чи поновлення сімейних відносин є неприпустимим, що відповідає принципам добровільності та рівності сторін, закріпленим у Сімейному кодексі України. Відповідно до\~ч.\~3ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.\~113\~Сімейного Кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує, що добровільність є однією з основних засад шлюбу. Шлюб як сімейний союз створює сім`ю, а його договірна природа підкреслює добровільний характер, заснований на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється через його розірвання, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків. Право на подання позову про розірвання шлюбу належить кожному з подружжя. Для забезпечення цього права важливим є прояв взаємної поваги та гідності між сторонами. Беручи до уваги, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать його інтересам і є неможливими, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки відповідач\~ [PERSON] \~визнала позов\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~а позивач\~ [PERSON] \~відповідно до\~пункту 13\~частини першої\~статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору\~як ветеран\~війни \~учасник бойових\~дій,\~що підтверджується\~посвідченням серії\~ [NUMBER] \~від 27.12.2023,\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~держави 50\~відсотків судового\~збору,\~який підлягав\~сплаті при\~поданні позовної\~заяви,\~тобто 605,60 грн.. Враховуючи наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved