Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

22 вересня 2025 року представник позивача адвокат Мороз Л.О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 22.09.2025 року і до 30.06.2029 року. Позов мотивовано тим, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки він є здобувачем вищої освіти освітнього ступеня «Бакалавр» за денною формою здобуття освіти першого року навчання спеціальності «А4 Середня освіта Фізична культура» Навчально-наукового інституту фізичної культури Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка, навчається за кошти фізичних та юридичних осіб, рік вступу 01.09.2025, термін закінчення: 30.06.2029 рік. Відповідач є батьком позивача, перебуває на військовій службі, а тому має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Ухвалою судді від 26 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в заяві до суду позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач до суду не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Біловодської сільської ради Роменського району Сумської області 03.11.2006 року. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2024 року по справі №585/4587/24 стягувались з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу), щомісячно на період його навчання до 30 червня 2025 року, починаючи стягнення з 31 жовтня 2024 року. Як вбачається з довідки № 69, виданої директором Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка 16.09.2025 року, [PERSON] , 2006 р.н., є здобувачем вищої освіти освітнього ступеня «Бакалавр» за денною формою здобуття освіти першого року навчання спеціальності «А4 Середня освіта Фізична культура» Навчально-наукового інституту фізичної культури Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка. Навчається за кошти фізичних та юридичних осіб. Рік вступу 01.09.2025 (наказ про зарахування №379/ст від 14.08.2025 року), термін закінчення: 30.06.2029 рік. Згідно довідки №08/207-24 від 31.01.2024 року, [PERSON] 15 грудня 2023 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та проходить військову службу в [NUMBER] прикордонному загоні (військова частина [NUMBER] ) по теперішній час. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітнього сина. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані докази, суд знаходить достовірно встановленим, що син відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки працездатний, перебуває на військовій службі, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі положень ст. ст. 191, 199,200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: partial