Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1. Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 10.07.2024 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №2995951. Даний договір укладений у відповідності до вимог чинного законодавства у електронній формі. 14.06.2021 між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26.11.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №2995951 у розмірі 23400 грн., з яких 12000 грн. - заборгованість за основним боргом, 34,80 грн. - заборгованість за відсотками, 6000 грн. - заборгованість за понадстрокове користування позикою та 5365,20 грн. - комісія за надання позики. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 23400 грн. та судові витрати у справі. 1.2. Представник відповідача адвокат Єлісєєв Д.О. подав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що [PERSON] з 12.06.2024 і по даний час проходить військову службу у ЗСУ, з огляду на що останній відповідно до ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» звільнений від сплати відсотків, комісій, штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань. Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 12000 грн. Вимога про стягнення з [PERSON] комісії також є неправомірною. Також вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1552,82 грн. 1.3. Представник позивача подав відповідь на відзив, згідно якої вказує, що відповідачем факт отримання грошових коштів за Договором позики у відзиві не спростовується належними доказами. Позивачем доведено факт укладення відповідачем відповідного кредитного договору, обґрунтовано розмір заборгованості, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 18.06.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 23.09.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Наявний відзив, додаткових заяв та клопотань не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 10.07.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та [PERSON] був укладений Договір позики №2995951 у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 12000 грн. Строк кредитування 30 днів (п.2.1-2.2 Договору). Згідно п. 2.3 Договору процентна ставка з другого дня користування позикою складає 0,01% від суми кредиту за кожен день користування. Комісія за надання кредиту становить 44,71% від суми наданої позики, яка нараховується одноразово та у грошовому виразі становить 5365,20 грн. (а.с.6-9). Згідно Додатку №1 до Договору позики, сторонами погоджено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що орієнтовна загальна вартість кредиту складає 17400 грн., з яких 12000 - сума кредиту за договором , 34,80 грн. - проценти та 5365,20 грн. - комісія (а.с.9 зворот-10). 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. 28.07.2021, 13.06.2022 та 26.11.2024 укладено Додаткові угоди до Договору факторингу №14/06/21 (а.с.11-16). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акти прийому - передачі Реєстру боржників №37 від 26.11.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.17). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 26.11.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №2343184 у розмірі 23400 грн., з яких 12000 грн. - заборгованість за основним боргом, 34,80 грн. - заборгованість за відсотками, 6000 грн. - заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою та 5365,20 грн. - комісія (а.с.19). Розрахунок заборгованості за Договором позики №2995951 надано позивачем станом на 30.04.2025 за період з 26.11.2024 по 30.04.2025, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.18). Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є військовослужбовцем. Згідно довідки №2681 від 11.09.2025 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 12.06.2024 по теперішній час. Крім того, являється учасником бойових дій (а.с.48-55). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 10.07.2024 Договору позики №2995951, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 12000 грн. [PERSON] , будучи вільним в укладенні вказаних кредитних договорів, виборі контрагента та визначенні умов договорів, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за вказаним Договором, відповідачем не виконані. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту у розмірі 12000 грн. 5.2 Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача щодо стягнення комісії у розмірі 6365,20 грн., та приходить до висновку про правомірність дій позивача щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між ТОВ ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 44,71% від суми кредиту (п. 2.4 договору) та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів (додаток №1 до договору), а Правилами надання коштів у кредит передбачено нарахування комісії за надання кредиту у розмірі який зазначено у Договорі позикик, та яка нараховується одноразово при наданні Кредиту, в дату його надання і не є платою за додаткові послуги Товариства або окремою платою за надання (переказ) коштів. 5.3 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою від №2681 від 11.09.2025, виданою в/ч [NUMBER] , проходить військову службу з 12 червня 2024 по теперішній час, у зв`язку з чим, на нього поширюються пільги встановлені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відтак, у цій частині позовних вимог слід відмовити. 5.4 У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.5 Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 247,09 грн. (17365,20 х 3028 / 23400).

Outcome: partial