Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

[PERSON] 08.08.2025 року звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] , третя особа: Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам*янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення від сплати аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем перебували в зареєстровано шлюбі, який в 2015 році було розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Після того, як припинили спільне проживання, донька залишилася проживати з матір*ю. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2015 року було стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Але, донька [PERSON] почала проживати з батьком. Фактично проживає з родиною батька за адресою: м.Верхівцеве Кам*янського району Дніпропетровської області. Вдруге одружився та має ще двох малолітніх доньок: [PERSON] та [PERSON] . Відповідач проживає в республіці Польща і неправомірно отримує стягнуті аліменти на доньку, яка фактично проживає з ним, позбавляючи її права на гідне утримання. Оскільки донька проживає з ним і знаходиться на його утриманні, вважає, що аліменти, які отримує відповідач є незаконно отриманими. На підставі викладеного просить припинити стягнення аліментів на підставі рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2015 року на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 17.06.2015 року і до повноліття дитини. Ухвалою судді від 13.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони по справі не з*явилися. 11.09.2025 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує та просить задовольнити. 01.10.2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від відповідача [PERSON] . Підтвердила факт переїзду доньки до позивача у червні 2025 року. Не заперечує проти задоволення даного позову. Справу просить розглянути у її відсутність. 15.10.2025 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи: : Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам*янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстровано шлюбі з 03.04.2010 року. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №116. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2015 року і до повноліття дитини. 03.03.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №6. Згідно Акту №123 від 24 липня 2025 року, складеного депутатом Верхівцевської міської ради М.Орловим, справжність підпису посвідчено заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Верхівцевської міської ради О.Кучеренко, встановлено, що [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] , донькою [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] без реєстрації. Відповідачка [PERSON] в письмових поясненнях підтвердила факт проживання доньки [PERSON] , [INFO] разом з батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.3 ст. 181, ст..183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз ч.2 ст.181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов*язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст..ст.267-271 СК України, за наявності інших обставин, що мають істотне значення-ч.2 ст.273 СК України. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримані нею аліменти на дитину або діти проживають з батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім*я одержувача аліментів-матері дитини. При цьому обов*язок батька-платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Судом встановлено, що дитина припинила проживати з матір*ю і почала проживати з батьком та перебуває на його утриманні. У зв*язку з цим припинення стягнення аліментів на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини. На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved