Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~В травні 2025 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з під арешту, в якому просить суд скасувати обтяження у вигляді арешту земельної ділянки (кадастровий номер 3210900000:01:125:0051), площею 0,0608 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №24770958 від 14.02.2011, власником якої був [PERSON] , обтяжував Відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт земельної ділянки (кадастровий номер 3210900000:01:125:0051), площею 0,0608 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано:16.08.2012 13:53:41 за № 12880456, реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову вказує, що власником земельної ділянки (кадастровий номер 3210900000:01:125:0051), площею 0,0608 га, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 445550, виданого виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області на підставі рішення 35 сесії IV скликання Ірпінської міської ради № 1148-35- IV. 16 вересня 2008 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 70\~000,00 грн та зобов`язався повернути вказану суму до 31 грудня 2008 року, але вчасно борг так і не повернув. У свою чергу, [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з [PERSON] та з метою забезпечення позову ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.02.2011 року (справа 2-з-11/2011) накладено арешт у вигляді заборони відчуження земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим було відкрито виконавче провадження № 24770958 з примусового виконання ухвали № 2-з-11/2011 від 07.02.2011 та накладено арешт на земельну ділянку. 14 лютого 2011 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.04.2011 року (справа № 2-476/2011) позов було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 70\~000,00 грн. У зв`язку з цим, відповідачем було отримано виконавчий лист № 2-476/11 в від 14.09.2011 та пред`явлено до виконання до Відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції. Відкрито виконавче провадження № 32467700. [INFO] помер [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина. Позивачка є донькою померлого [PERSON] . Постановою від 29.09.2021 року п 3 32467700 з примусового виконання виконавчого листа № 2-476/2011 від 14.09.2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 70\~000,00 грн було закінчено, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника). 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочною О.А. було відкрито спадкову справу № 63/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] 21 липня 2022 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом відносно земельної ділянки. Однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2022 № 93/02-31 у зв`язку з тим, що на земельну ділянку Відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції накладено арешт. У зв`язку з чим позивач звернулась із заявою до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з земельної ділянки. Листом № 22464 від 28.09.2021 Ірпінський ДВС повідомив, що надання інформації (копій документів) за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершені за період включно до 2017 року не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну зберігання, що передбачений п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 (п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 № 470/7). А також було запропоновано вирішити питання щодо зняття арешту з майна в судовому порядку. Оскільки за життя, [PERSON] арешт на земельну ділянку не був скасований, позивачка наразі не може належним чином оформити успадковане майно, а тому вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву суду не надавали. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача, відповідача та третьої особи, за наявних у справі матеріалів. \~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що батьками [PERSON] есть [PERSON] и [PERSON] 9 російською мовою), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , выданого отделом ЗАГС Ирпенского гориспокома Киевской области 20 января 1987 года ( російською мовою) (а.с.22). \~ \~ \~ \~ [PERSON] 12 квітня 2008 року уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації тактів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області ( а.с.24). \~ \~ \~ \~ [PERSON] помер [INFO] ( а.с.23). \~ \~ \~ \~Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 лютого 2011 року з метою забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу у розмірі 70\~000,00 грн було накладено арешт у вигляді заборони відчуження на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] (а.с.25) \~ \~ \~ \~Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 квітня 2011 року задоволено позовну заяву [PERSON] та стягнуто з [PERSON] борг у сумі 70\~000,00 грн (а.с.20-21). \~ \~ \~ \~Постановою про закінчення виконавчого провадження від 29 вересня 2021 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-476/11 виданого 14 вересня 2011 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 70\~000,00 грн закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення ( а.с.15). \~ \~ \~ \~Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 93/02-31 від 21.07.2022 року Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочної О.А. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (кадастровий номер 3210900000:01:125:0051) площею 0,0608 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті її батька , [PERSON] , померлого [INFO] , який був постійно зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що на вищезазначену земельну ділянку, відділом державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції накладено арешт ( а.с.16-18). \~ \~ \~ \~ Листом № 1 /02-14 від 04 січня 2022 року приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Запісочна О.А. повідомила [PERSON] про надходження письмової вимоги кредитора спадкодавця [PERSON] щодо задоволення суми боргу у розмірі 41\~308,97 грн та виконавчого збору 1888,85 грн за рахунок успадкованого майна спадкоємцями після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ( а.с.8). \~ \~ \~ \~Згідно платіжної інструкції 0.0.4476359169.1 від 27.07.2025 року [PERSON] оплатила [PERSON] борг у розмірі 41\~308,97 грн ( а.с.57). Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивачів, що ґрунтуються на їх праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. На сьогодні позивачі, які прийняли спадщину, мають намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлені можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємців, позивачів у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно зі ст.\~1218,\~\~ч.5 ст.1268\~\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 1,2,3\~ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивачів на отримання спадщини, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~ст. 141 ЦПК України). \~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved