Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, який обґрунтовують тим, що 09.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №961477163 на суму 14500 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 14500 грн. 09.02.2023 на банківську картку № [NUMBER] відповідача, яку він вказав в заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно яким первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №224 від 11.04.2023, за яким від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі визначеному у реєстрі прав вимоги. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 до Договору факторингу 2, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі визначеному у реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 68964,90 грн. Загальна сума заборгованості становить 68964,90 грн., яка складається з: 14500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 54464,90 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором №961477163 від 09.02.2023 в розмірі 68964,90 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору сумі 2422,40 грн, і витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» в позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду письмові пояснення у виді заперечень, в яких зазначив, що позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» задоволенню не підлягають в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що договір факторингу №28/1118-01, за яким згідно з доводів позовної заяви відбулось первісне відступлення права вимоги за кредитним договором від 09.02.2023 №961477167, було укладено між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року. Вказане свідчить що предметом договір факторингу №28/1118-01, на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором від 09.02.2023 № 961477167, що в свою чергу виключає відступлення та. набуття відповідного права вимоги за кредитним договором від 09.02.2023 №96^1477167, як ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, так і в подальшому ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», згідно з договором факторингу від 27.05.2024 від №27/0524-01 та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», згідно з договором факторингу від 04.06.2025 № 04/06/25- Ю. З вищевикладеного слідує, що Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до Відповідача від первісного кредитора - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до кредитора - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відповідно не довів перехід права вимоги від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», тобто не надав належних і достатніх доказів, які б підтвердили перехід права вимоги на кожному етапі такої передачі, що є його процесуальним обов`язком. Необгрунтованими є доводи Позивача про те, що право вимоги за кредитним договором від 09.02.2023 №961477167 перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 27.05.2024 року відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023, оскільки відступлення майбутніх вимог можливе за умови їх визначення та існування саме на момент укладення договору факторингу. На час вчинення договору факторингу № 28/ 1118-01 від 28 листопада 2018року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОНПЛЮС» не індивідуалізовали належним чином предмет правочину. Не можна визнати належним доказом на підтвердження факту переходу права вимоги за кредитним договором наданий Позивачем Реєстр прав вимоги № 224 від 11.04.2023, зважаючи на те, що у цьому витягу зазначені лише номер і дата кредитного договору, прізвище позичальника та сума боргу, але не вказано, станом на яку дату нараховано заборгованість, залишок заборгованості на початок та кінець кожного періоду, всі суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх нарахування та відсутні відомості про те, що матеріали кредитної справи (з даними про погашення кредиту та інше) передавались новому кредитору, як це передбачено ч. 1 ст. 517 ЦК України. Заперечує та не визнає факт укладення кредитного договору від 09.02.2023 №961477167 на умовах та у спосіб зазначений позивачем у позовній заяві. Щодо витрат на правову допомогу також просив відмовити, оскільки безпосередньо сама позовна заява та інші процесуальні документи, підписані директором Позивача Марією Хлопковою і подані до суду самостійно Позивачем, що спростовує надання правничої допомоги з підготовки та подачі процесуальних документів. Із документів, які підтверджують надання правничої допомоги у матеріалах справи міститься лише адвокатський запит від 05.06.2025 №050625- Ю АЗ, вартість робіт із подання та складання якого складає 500 грн. Інші докази, які б дійсно підтверджували надання правничої допомоги адвокатом Тараненко А.І. в тому числі і щодо складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до позичальника, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника відсутні, оскільки, позовна заява підписана директором Позивача Марією Хлопковою. Безпосередньо підготовкою матеріалів до позовної заяви здійснював юридичний відділ Позивача, оскільки в матеріалах справи наявні копії документів засвідчених підписом старшого юрисконсульта Лигіна О.В. Вважає, що такими діями позивач протиправно за рахунок відповідача має намір штучно збільшити суму до стягнення (а.с.92-96). Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» надав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Акцептом, який містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь- який час самостійно ознайомитися з Договором на Сайті Товариства в Особистому кабінеті. Враховуючи вищевикладене, Позивач надав беззаперечні докази того, що Відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність Відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам Відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість. Щодо переходу права вимоги до позивача зазначив, що відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, Позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Відповідно до умов договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. При цьому така передача не прив`язується до конкретного кредитного договору, а охоплює всі права вимоги, зазначені в реєстрах. Зокрема, реєстр прав вимоги до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28.11.2018, до якого включено Кредитний договір № 961477163 від 09.02.2023 укладено 11.04.2023, тобто через два місяців після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково вважає Відповідач. Витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підтверджує, що право вимоги за Кредитним договором № 961477163 від 09.02.2023 відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на законних підставах, а передача права вимоги відбулося відповідно до умов Договору. Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] від 09.02.2023 не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 961477163 від 09.02.2023 року передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстру, який оформлений належним чином. Надані Позивачем витяги з Реєстру прав вимоги до Договорів факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, № 27/0524-01 від 27.05.2024 та № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. А тому, подані витяги з реєстрів прав вимоги за договором факторингу відповідають, встановленим законодавством України. Щодо клопотання заявленого відповідачем просила відмовити оскільки, подане клопотання не відповідає нормам ст.84 ЦПК України, крім того, відповідачем не були вжиті заходи для отримання доказу. Витребуваних оригіналів документів Позивач не має, бо вони знаходяться в Первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Проте, Позивач прикріпив до матеріалів справи Копію Заявки на отримання кредитних кошів в кредит, Копію Правил надання грошових коштів у позику, Копія довідки щодо дій позичальника в Інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Копію алгоритму дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в якому вказано алгоритм проходження ідентифікації Відповідача. Щодо співмірності витрат на правову допомогу, то позивачем долучено акт прийому передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином (а.с.101-111). Крім того, відповідач [PERSON] надав до суду клопотання про витребування оригіналів документів, зазначених в клопотанні, для їх огляду у судовому засіданні. (а.с.98-99). Суд зазначає,що зі змісту клопотання відповідача не вбачається обгрунтованості сумніву наданих суду копій документів у відповідності до ч.6 ст.95 ЦПК, та не зазначено, як витребування вказаних доказів може вплинути на захист прав відповідача, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів за необгрунтованістю. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №961477163, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 14500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених в договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1 договору). Орієнтована дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 11.03.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п.7.1) (а.с.24 зворот -28). Згідно п.8.3 договору №961477163 сторони погодили, що за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах п.8.5 договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. П.8.4 договору №961477163, зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Договір підписаний відповідачем 09.02.2023 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV6Q97R (а.с.12). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на виконання п.2.1 Договору №961477163 від 09.02.2023, виконало свої зобов`язання, зокрема передало [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 14500 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок № [NUMBER] зазначений в договорі кредитної лінії та підтверджується платіжним дорученням (а.с.10). Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Кредитного договору №961477163 від 09.02.2023. Підписавши кредитний договір у наданій редакції, відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі і щодо порядку та строку користування кредитом. Відтак, первісний кредитор свої зобов`язання за договором №961477163 виконав у повному обсязі. Так, для підтвердження факту відступлення права вимоги, заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 64-66). 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с. 66 зворот). 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції (а.с. 67-69). Згодом строк дії договору неодноразово продовжувався додатковими угодами. Останній раз 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (а.с. 70). Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за договором №961477163 від 09.02.2023 станом на 11.04.2023 складається з: 14500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16440,10 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.38). Відповідно до реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №961477163 від 09.02.2023, загальна сума заборгованості 30940,10 грн., з яких: 14500 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 16440,10 грн.- заборгованість за відсотками (а.с. 57). 27.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) укладено договір факторингу № 27/0524-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 51-54). Відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за договором №961477163 від 09.02.2023 станом на 27.05.2024 складається з: 14500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 54464,90 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.36-37). У реєстрі прав вимоги № 1 від 27.05.2024, підписаного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», вказано, що заборгованість [PERSON] по основному боргу складає 68964,90 грн, з яких: 14500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 54464,90 грн. заборгованість за процентами (а.с. 49-50). 04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору (а.с. 45-47). Відповідно виписки з особового рахунку, сформованого ТОВ «Юніт Капітал», заборгованість [PERSON] за договором №961477163 від 09.02.2023 станом на 25.06.2025 становить 68964,90 грн. та складається з: 14500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 54464,90 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.35). Згідно реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступила право вимоги ТОВ «Юніт Капітал», в т.ч. до [PERSON] прострочене тіло складає 14500 грн., прострочені відсотки 54464,90 грн., всього 68964,90 грн. (а.с. 43-44). Відповідно до частини 1 статті 205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з ч. 1 ст.\~527\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до частини 1 статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем рішення суду про визнання договорів факторингу недійсними, суду не надано. Копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача про те, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором є помилковим, оскільки ТОВ «Юніт Капітал» у передбаченому законом порядку відповідно до послідовно укладених договорів факторингу, на виконання яких підписувалися реєстри передачі прав вимог до боржників, набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним із первісним кредитором. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №961477163 від 09.02.2023, що був укладений між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконав належним чином умови договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість по несплаченому кредиту, відсотками за користування кредитом та штрафними санкціями. Враховуючи зазначені норми права та надані докази, суд вважає, що позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №961477163\~від 09.02.2023, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 68964,90 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1. п. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 року у справі №2040/6747/18. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Юніт Капітал» надало суду: договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.33-34); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.30); акт прийому - передачі наданих послуг від 05.06.2025, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС» на суму 7000 грн (а.с.31). При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що підлягають стягненню з [PERSON] на корить ТОВ «Юніт\~Капітал» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved