Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

05 травня 2025 року позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Янковського Я.О. звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини, а саме за адресою: [ADDRESS] . В заяві вказала, що просила викликати до суду і допитати в якості свідків [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування позову вказано, що після того, як батько позивачки [PERSON] почав хворіти, [PERSON] переїхала до нього додому. Вони жили разом і вона піклувалась за ним до дня його смерті. Таким чином, спадщину вона прийняла фактом проживання із померлим на момент відкриття спадщини. Однак, оскільки вона вчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй необхідно встановити юридичний факт проживання зі спадкодавцем. Ухвалою судді від 09 травня 2025 року справу прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 21 травня 2025 року представник відповідача Територіальної громади в особі Запорізької міської ради Кіпа О.В. надала заяву про розгляд справи без її участі, та вирішення справи на розсуд суду. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року витребувано у Приватного нотаріуса ЗМНО Морозової В.М. копію спадкової справи №17/2025 від 15.04.2025 за №73943768, що відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Копія спадкової справи надана суду 18 червня 2025 року. 11 червня 2025 року представник позивача адвокат Янковський Я.О. подав заяву про виклик і допит в якості свідка [PERSON] . Ухвалою суду від 23 червня 2025 року задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . 01 липня 2025 року третя особа [PERSON] надала пояснення, згідно яких вона підтримує позов [PERSON] і просить його задовольнити. Ухвалою суду від 15 липня 2025 року у справі закрите підготовче провадження, призначено судовий розгляду по суті. Встановлено наступний порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, а саме: заслухати вступне слово учасників, допитати свідків зі сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , після чого дослідити письмові докази. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, належним чином повідомлена про розгляд справи, в судові засідання не з`являлась, про причини своїх неявок для розгляду справи по суті не повідомила, відзив не подала, з урахуванням позиції сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи в порядку заочного провадження. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що до 2022 року проживала із чоловіком по [ADDRESS] , а у батьків бувала кілька разів на тиждень. На початку 2022 року у батька почались сильні болі внизу живота, його госпіталізували у прооперували, вирізали апендицит. З того часу (з січня 2022 року) вона залишилась проживати з ним. Доглядала, робила уколи, перебинтовувала. Мати сама не справлялась. Стан у батька трохи покращився, але на вулицю він не виходив. В червні 2023 року батька знову госпіталізували, але вже з інсультом. У лікарні два тижні вона була з ним. Коли батька виписали додому, але він вже нічого не розумів і майже не бачив. Вона залишалась з ним вдома. Через три дні він помер. До нотаріуса вчасно вона не звернулась. В судовому засідання третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] пояснила, що [PERSON] Швидкий першу операцію мав на апендициті. Тоді їх донька [PERSON] займалась всім їздила в лікарню, бігала за ліками, тощо. Донька привезла [PERSON] з лікарні та опікувались за ним і жила з ними. Квартира у них двокімнатна, та у кожного було по окремому ліжку. У [PERSON] з того часу значно погіршився зір, і він став гірше ходити. Сама [PERSON] було не в змозі за станом здоров`я доглядати за [PERSON] . [PERSON] жила з ними тоді весь час, до смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] вона знає більше двадцяти років, вони разом працювали і товаришують. Як у [PERSON] почав хворіти батько, та почала жити з ним. Батько був крупним, і потрібна було допомагати, піднімати його, опікуватись. В гості до [PERSON] і її батьків свідок заходила десь раз на тиждень, приносила продукти, допомагала покупати [PERSON] , підстригти. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює головою правління ЖБК і у будинку він мешкає з 70х років. Родину [PERSON] він знає давно. [PERSON] і [PERSON] проживали вдвох, а з 2022 року коли [PERSON] почав хворіти, до них переїхала донька [PERSON] , та доглядала за батьком. Переїхала десь на початку війни. Його мати спілкувалась з [PERSON] , і подробиці знає через неї. Саму [PERSON] з моменту переїзду бачив часто, в тому числі, як приходить ввечері, а з ранку йде на роботу. Жила [PERSON] до самої смерті батька. Заслухавши пояснення учасників, свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] і [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №331). Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 06 лютого 1992 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №161). 13 листопада 1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] » (актовий запис №2642). Шлюб розірвано 12 липня 1994 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №764). 13 листопада 1986 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (актовий запис №229). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1582), однак на день смерті з ним жоден із спадкоємців зареєстрований не був. [PERSON] з 23 березня 1996 року по 26 червня 2023 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті була зареєстрована лише [PERSON] (довідка департаменту реєстраційних послуг №06,4-06/06/12139 від 13 травня 2025 року). Натомість [PERSON] в період з 21 лютого 1985 року по 06 травня 2025 року мала місце реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до\~ч.2\~ст.\~315\~ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.2 Постанови від 30 травня 2008 року N7 « Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. [PERSON] у позові і в судовому засіданні вказує, що з січня 2022 року вона разом з батьком [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Факт такого проживання позивачки визнає і колишня дружина померлого третя особа [PERSON] , та підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Сторона відповідача таке не оспорила. Крім того, підтверджує цю обставину довідка про фактичне проживання від 10.04.2025 року, затверджена Головою правління ЖБК «Весна-2» Т.Книш. Також [PERSON] займалася лікуванням, а після смерті похованням [PERSON] . Таким чином, зважаючи на наведене, враховуючи хворобливий і безпорадний стан померлого, який потребував сторонньої допомоги, суд вважає, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] з 2022 року по день його смерті [INFO] . Інші спадкоємці до нотаріуса не звертались, та з померлим не проживали. Спадкоємець за заповітом помер, а спадкоємці за правом представлення відсутні. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що підтримання позову третьою особою є правомірним, і не порушую прав і інтересів будь-яких осіб, а заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню, як законні, обґрунтовані, та такі, що підтверджені дослідженими матеріалами справи, але частково, з урахуванням наведених вище мотивів. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved