Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, просить: Стягнути з [PERSON] користь Миколаївської міської ради грошові кошти у сумі 57944. 49 грн. заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 4693 кв.м. з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023 за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] користь Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради судовий збір 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Миколаївська міська рада на підставі рішення від 18.09.2008 за №27/70 надала в оренду [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023, загальною площею 4693 кв.м. для обслуговування виробничих будівель по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення між Миколаївською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі від 24.10.2008 за № 6021 (далі - Договір оренди № 6021), посвідчений Лашиною О.П., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 3033. Відповідно п. 3.1 розділу 3 Договору оренди № 6021 Договір діяв до подальшому продовжений не був. Відповідно до інформації з держаного земельного кадастру від 09.04.2025 земельна ділянка з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023 має площу 4693 кв.м., знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2024 № 406958301 право власності на нерухоме майно (нежитлові будівлі) по [ADDRESS] належало закритому акціонерному товариству «Втормет» на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 1998 № 4-2233, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою замість втраченого договору купівліпродажу від 23.06.1994 № 4-3605, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою. В подальшому зазначене нерухоме майно відчужене на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2003 № 5936, посвідченого Нікітіним Р.В., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. 14.11.2006 за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.10.2005 у справі № 2-4700 право власності на вказаний нежитловий об`єкт перейшло до [PERSON] 01.02.2013 право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було набуте приватним підприємством «РОІЛ ПЛЮС» на підставі свідоцтва № 141 від 01.02.2013, виданого [PERSON] , приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. 29.07.2020 право власності на нежитлові будівлі по [ADDRESS] набуто [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 875 від 27.07.2020, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С. Таким чином, з 29.07.2020 [PERSON] набув речове право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023 загальною площею 4693 кв.м. Враховуючи викладене, у період з 29.07.2020 по теперішній час фактичним користувачем земельної ділянки площею 4693 кв.м. з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023, на якій розташований нежитловий об`єкт нерухомого майна є Відповідач, який не сплачував кошти до міського бюджету за користування нею, чим були порушені права Миколаївської міської ради як органа місцевого самоврядування та власника земельної ділянки щодо неодержання коштів за час безоплатного використання земельної ділянки. Ухвалою суду від 05.05.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. В судове засіданні представник позивача не з`явився. Надійшла письмова заява з проханням розглядати справу за відсутності представника. Позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в с удове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Правом надання відзиву на позов не скористався. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Миколаївська міська рада на підставі рішення від 18.09.2008 за №27/70 надала в оренду [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023, загальною площею 4693 кв.м. для обслуговування виробничих будівель по [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення між Миколаївською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі від 24.10.2008 за № 6021 (далі - Договір оренди № 6021), посвідчений Лашиною О.П., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 3033. Відповідно п. 3.1 розділу 3 Договору оренди № 6021 Договір діяв до подальшому продовжений не був. Відповідно до інформації з держаного земельного кадастру від 09.04.2025 земельна ділянка з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023 має площу 4693 кв.м., знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2024 № 406958301 право власності на нерухоме майно (нежитлові будівлі) по [ADDRESS] належало закритому акціонерному товариству «Втормет» на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 1998 № 4-2233, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою замість втраченого договору купівліпродажу від 23.06.1994 № 4-3605, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою. В подальшому зазначене нерухоме майно відчужене на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2003 № 5936, посвідченого Нікітіним Р.В., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. 14.11.2006 за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.10.2005 у справі № 2-4700 право власності на вказаний нежитловий об`єкт перейшло до [PERSON] 01.02.2013 право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було набуте приватним підприємством «РОІЛ ПЛЮС» на підставі свідоцтва № 141 від 01.02.2013, виданого [PERSON] , приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. 29.07.2020 право власності на нежитлові будівлі по [ADDRESS] набуто [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 875 від 27.07.2020, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С. Таким чином, з 29.07.2020 [PERSON] набув речове право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023 загальною площею 4693 кв.м. Враховуючи викладене, у період з 29.07.2020 по теперішній час фактичним користувачем земельної ділянки площею 4693 кв.м. з кадастровим номером 4810136900:05:076:0023, на якій розташований нежитловий об`єкт нерухомого майна є Відповідач, який не сплачував кошти до міського бюджету за користування нею, чим були порушені права Миколаївської міської ради як органа місцевого самоврядування та власника земельної ділянки щодо неодержання коштів за час безоплатного використання земельної ділянки. За правилами пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України у разі надання в бренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або в дати укладення договору оренди будівель (їх частин). З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності». Відповідач не є власником земельної ділянки і постійним землекористувачем земельної ділянки, у зв`язку із чим не є платником плати за землю у формі земельного податку, тому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього є орендна плата. Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами. У частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, щощо перебувають власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці що перебуває власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, вказана норма закріпила загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі № 6-2225 цс16. За частиною третьою статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині френди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю влю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України. чинне на момент перехід до нового цим майном, а актів України щодо Авдосконалення та але не змінюють землекористування у разі ВС від 07.11.2018 Вищенаведене дає підстави для висновку, що законодавство, відчуження нерухомого майна, вже містило положення про автоматичний власника нерухомості права користування земельною ділянкою під внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих спрощення порядку набуття прав на землю» зміни направлені лише на деталізацію порядку набуття прав на землю новим власником нерухомості, первісно закладеної законодавцем концепції переходу права відчуження нерухомого майна та не суперечать їй (п. 18, 21, 22 постанови року по справі № 910/20774/17). Припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі споруду, що розташовані в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або на орендованій іншою особою земельній ділянці. розташовані Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою кодексу у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 Земельного України). Після відчуження об`єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, самих договір умовах оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих набуває також стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права відповідні права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже права та обов`язки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельною сплати автоматично ділянкою. Отже, після відчуження об`єктів нерухомості зобов`язання з такої 07.11.2018 виникає у нового власника нерухомості (п. 24 постанови ВС від 920/675/17). року Зазначена по справі № 910/20774/17; постанова від 29.08.2018 року по справі № відчуженні правова позиція щодо переходу прав і обов`язків землекористувача при викладена в нерухомості постанові підтверджується і судовою практикою Верховного Суду, зокрема, правовідносинах. Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/3655/17 у подібних частину, якщо що певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право обсязі, користування що були земельною у попереднього ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж землекористувача. Аналогічна правова позиція вже була 804-16) висловлена та постанові Верховним від Судом України у постанові від 8 червня 2016 року (справа №21- 12 вересня 2017 року (справа №21-307816). Отже, до нового власника об`єкта нерухомості переходить і встановлений податковим розташоване законом обов`язок набуте зі сплати податку за земельну ділянку (орендної плати), на якій ним майно (постанова ВС від 31.01.2018 року по справі № 825/308/17). (відповідно При виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду попереднього до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право припинення власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без нерухомості, у якому цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно розрахунку недоодержаного доходу у розмірі орендної плати за періодбезоплатного використання земельної ділянки Відповідачем у зв`язку з безоплатним використанням земельної ділянки площею 4693 кв.м., кадастровим номером 4810136900:05:076:0023 для розміщення та експлуатації основних, підсобних допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості по [ADDRESS] , у період з 29.07.2020 до 12.02.2024 не сплачено орендну плату у розмірі 57 944,49 грн. Згідно приписів статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які в обов`язковими до виконання на відповідній території. Згідно із статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка, плата за землю справляється відповідно до закону. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пунктів 4.2., 4.3. розділу 4 умов договору оренди землі річна орендна плата за земельну ділянку встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінюватиметься без внесення змін та доповнень до договору. Згідно пункту 9.4. розділу 9 умов договору оренди землі орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі (ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі»). Таким чином, кошти у вигляді орендної плати складають з урахуванням індексів інфляції, що за період з 29.07.2020 до 12.02.2024 становлять загальну суму 57 944,49 грн., яку повинен був сплатити Відповідач за умовами договору оренди землі. Земельна ділянка, на якій розташовано належне Відповідачу нерухоме майно, відноситься до комунальної власності та належить Миколаївській міській раді. За таких обставин право пред`явлення позову до Відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди землі належить Миколаївській міській раді. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (p/p UA448201720344230028000027733, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, ЄДРПОУ 04056612) у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved