Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до суду з позовом до\~\~ [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму переплаченої пенсії в розмірі 169 469, 19 грн, а також суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач\~\~ [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи з 06.09.2022 року, призначену відповідно до\~Закону №1058 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»\~на підставі заяви від 27.09.2022 року за №3960, виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №337718 від 07.09.2022 року, виданої міжрайонною Шевченківською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова. Вказав, що виплата пенсії припинена на підставі довідки Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я» (м. Київ) від 16.01.2024 року №5 про невизнання\~ [PERSON] \~особою з інвалідністю з 06.09.2022 року. Зазначив, що листом від 07.06.2025 року № 2000-0308-8/100469 відповідача повідомлено про те, що виплату пенсії призупинено, у зв`язку зі скасуванням ІІ групи інвалідності (довідка від 16.01.2024 року №5 державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я» (м. Київ) про невизнання [PERSON] \~особою з інвалідністю з дати встановлення-06.09.2022).\~У зв`язку зі скасуванням довідки було зайво виплачено пенсію у розмірі 169 469, 19 грн за період з 01.09.2022 року по 31.01.2024 року та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачену пенсію. Посилався, що відповідач права на отримання пенсії по інвалідності не має. На момент звернення до суду кошти на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від відповідача не надходили, у зв`язку з чим просить задовольнити позов. Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкові від 20.05.2025 року позовна заява залишалась без руху. Ухвалою суду від 02.06.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що дійсно перебував на обліку та з 06.09.2022 року отримував пенсію по інвалідності ІІ групи, яка була призначена рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 03.10.2022 року №204850012299, відповідно до Закону №1058 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»\~на підставі його заяви від 27.09.2022 року, доданих до заяви документів та виписки з акту огляду міжрайонної Шевченківської медико-соціальної експертної комісії від 07.09.2022 року №618 до довідки серії 12 ААВ №337718. Згідно вказаного рішення, пенсія по інвалідності призначена щомісячно строком на два роки з 06.09.2022 року по 30.09.2024 року. 20.11.2023 року його було повторно оглянуто міжрайонною Московською медико-соціальною експертною комісією (акт огляду МСЕК №2611) і видана Довідка серії ААГ №307422 від 20.11.2023 року до акта огляду медико-соціальної експертної комісії №2611, згідно якої встановлена друга група інвалідності безстроково з 20.11.2023 року. На підставі зазначеної Довідки серії 12 ААГ №307422 від 20.11.2023 до акта МСЕК №2611 ГУ ПФУ у Харківській області йому було призначено щомісячні виплати пенсії по інвалідності з 20.11.2023 по 30.09.2024 та з 01.10.2024 довічно. 3азначив, що 01 лютого 2024 року ГУ ПФУ в Харківській області припинило виплату пенсії по інвалідності, про причини припинення виплати пенсії не повідомило. Листами від 09.07.2024 №2000-0202-8/125186 та № 2000-0202-8/146202 від 15.08.2024 про результати розгляду адвокатських запитів ГУ ПФУ в Харківській області повідомило, що в травні 2024 року до ГУ ПФУ в Харківській області надійшла довідка №5 від 16.01.2024, видана державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров?я України», згідно з якою за результатами заочного огляду від 16.01.2024 його не визнано особою з інвалідністю з 06.09.2022 та скасовано рішення Шевченківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії від 07.09.2022 про встановлення йому з 06.09.2022 другої групи інвалідності терміном на 1 рік, загальне захворювання. З посиланням на ст. 49 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 17.05.2024 №204850012299 скасовано рішення від 03.10.2022 №204850012299 про призначення йому пенсії по інвалідності з 06.09.2022 року. При цьому взагалі не приймалась до уваги і не враховувалась наявна в ГУ ПФУ в Харківській області та не скасована Довідка серії 12 ААГ №307422 від 20.11.2023 до акта огляду медико-соціальної експертної комісії №2611, згідно якої відповідачу встановлена друга група інвалідності безстроково з 20.11.2023 і на підставі якої ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення № 204850012299 від 06.12.2023 про перерахунок пенсії і призначення щомісячно на період з 20.11.2023 по 30.09.2024 та з 01.10.2024 довічно. Посилався на те, що довідка серії 12 ААГ №307422 від 20.11.2023 про встановлення другої групи інвалідності безстроково з 20.11.2023 і рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 06.12.2023 року про перерахунок пенсії і призначення щомісячно не скасовані і є чинними. За таких обставин, вважає, що вимоги ГУ ПФУ в Харківській області є хибними, оскільки рішення Шевченківської медико-соціальної експертної комісії від 07.09.2022 року про встановлення інвалідності діяло до 20.11.2023. Натомість, ГУ ПФУ України в Харківській області заявляє вимоги про стягнення з нього суми пенсії, отриманої у період з 20.11.2023 по 01.02.2024. Зазначає, що станом з 20.11.2023 по 01.02.2023 пенсія виплачувалась на підставі Довідки до акта МСЕК серії 12 ААГ №307422 від 20.11.2024 (рішення МСЕК від 20.11.2023). Рішення МСЕК і довідка серії 12 ААВ №337718 про встановлення інвалідності з 06.09.2022 вже не діяли і відомості про їх скасування могли би бути, відповідно ч.3-ст.49 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» (№1058), підставами для перегляду органом Пенсійного фонду України розміру виплати пенсії за період з 06.09.2022 по 20.11.2023, але не можуть бути підставою для припинення і стягнення виплаченої пенсії по інвалідності, яка підтверджена чинним рішенням МСЕК і не скасованою довідкою МСЕК серії 12 AAГ №307422 про встановлення йому інвалідності безстроково з 20.11.2023 року. Крім того, вказав, що заочний перегляд Центральною МСЕК стосувався висновків первинного огляду МСЕК, тоді як підставою для отримання пенсії на момент скасування результатів первинного огляду МСЕК вже було рішення МСЕК про безстрокову інвалідність за результатами повторного огляду. Зазначає, що\~на момент скасування попередньої довідки вже діяла нова довідка, яка підтверджує інвалідність. Це означає, що статус особи з інвалідністю не був перерваний, і Пенсійний фонд мав би враховувати нову довідку при прийнятті рішень щодо пенсійного забезпечення. Посилався також на те, що про заочний огляд медико-соціальної експертної комісії його повідомлено не було та участі у такому огляді він не брав. Акт заочного огляду проведено Центральною МСЕК ні ким не наданий та його зміст не відомий. Наголосив на тому, що не надавав жодної недостовірної інформації і не вчиняв будь-які недобросовісні дії, які могли б бути підставою для скасування рішення Шевченківського міжрайонної МСЕК. Позивач не зазначив і не обґрунтував жодним чином, яка недостовірна інформація була надана внаслідок зловживання з його боку. Зазначає, що позивач не довів, що відповідач надав недостовірні відомості і діяв недобросовісно. Станом на час призначення пенсії і до проведення повторного огляду довідка Шевченківської міжрайонної МСЕК була дійсною і не скасованою. Причини її скасування відповідачу не відомі. На огляд до Центральної МСЕК його не запросили і не повідомили.\~ Таким чином, вважає вимоги позивача необґрунтованими, оскільки такі базуються лише на факті скасування первинного висновку МСЕК за відсутності визначених законом умов для такого стягнення. Представником третьої особи Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» також було подано до суду пояснення, згідно яких 06.09.2022 року [PERSON] був вперше оглянутий міжрайонною Шевченківського МСЕК, встановлена друга група інвалідності, загальне захворювання, на 2 роки. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2023 по справі № 953/9728/23, в межах кримінального провадження №1262322000000867 від 28.07.2023 накладено арешт на медичні документи [PERSON] , які були вилучені в порядку обшуку в міжрайонній Шевченківській медико-соціальній експертній комісії 31.10.2023. Слідчі дії здійснюються Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області. 20.11.2023, без скасування арешту з медико-експертної справи міжрайонної Шевченківської МСЕК на підставі наданих [PERSON] документів, без результатів лікування, реабілітації, достроково (адже строк перегляду, визначений міжрайонною Шевченківською медико-соціальною експертною комісією, спливав у 2024 році) [PERSON] був оглянутий міжрайонною Московською медико-соціальною експертною комісією і встановлена друга група інвалідності, загальне захворювання, без строку перегляду. Про скасування інвалідності [PERSON] 13.03.2024 Державним закладом «Центральна медико-соціальна експерта комісія Міністерства охорони здоров?я України» Комунальний заклад охорони здоров?я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України з Харківській області за №2000-0308-8/147881 від 20.08.2024р. На даний час Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» не є розпорядником інформації стосовно інвалідності, встановленої [PERSON] міжрайонною Московською медико-соціальною експертною комісією, оскільки відповідно до Розпорядження начальника Харківської обласної військової адміністрації від 04 грудня 2024 року №866-В «Про затвердження Переліку закладів охорони здоров?я Харківської області, в яких організовується проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», медико-експертні справи міжрайонної Московської медико-соціальної експертної комісії передані до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» Харківської міської ради. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, згідно заяви просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Ковалевський Г. А. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, представник відповідача подав до суду заяву, згідно якої просив здійснювати розгляд справи без його участі та участі відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, згідно пояснень просила здійснювати розгляд справи у її відсутність. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.05.2024 року рішенням Відділу перерахунків пенсії №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг по пенсійній справі №204850012299 скасовано рішення від 03.10.2022 року за №204850012299 про призначення [PERSON] пенсії по інвалідності ІІ групи з дати призначення пенсії 06.09.2022 року. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи з 06.09.2022 року, призначену відповідно до\~Закону №1058\~на підставі заяви від 27.09.2022 року за №3960, виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №337718 від 07.09.2022 року. Зазначено, що рішення про припинення виплати пенсії прийнято на підставі довідки Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я» (м. Київ) від 16.01.2024 року №5 про невизнання\~ [PERSON] \~особою з інвалідністю з 06.09.2022 року Відповідно до копії довідки №5 про невизнання інвалідом, виданої Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я», [PERSON] , [INFO] , 16.01.2024 року оглядався Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я» та за результатами не визнаний інвалідом з 06.09.2023 року, рішення міжрайонної МСЕК від 07.09.2023 року скасовано. Згідно повідомлення Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я» №20 (В)-815 від 13.03.2024 року, Державним закладом «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я» проведено медико-соціальну експертизу в межах кримінального провадження №1202322000000867 щодо обґрунтованості встановлення груп інвалідності. За результатами проведення експертизи скасовані рішення щодо встановлення інвалідності, в тому числі, щодо [PERSON] №5. Як убачається з копії виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ №337718, [PERSON] , [INFO] , 07.09.2022 року пройшов первинний огляд, група інвалідності\~друга з 06.09.2022 року, загальне захворювання, інвалідність встановлено до 01.10.2024 року, дата чергового переогляду\~06.09.2024 року. Згідно копії довідки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №307422, [PERSON] , [INFO] , 20.11.2023 року пройшов повторний огляд, група інвалідності\~друга з 20.11.2023 року, загальне захворювання, безстроково. Згідно копії службової записки В. о. начальника Відділу опрацювання документації №2, розмір переплати пенсії за період з 06.09.2022 року по 31.01.2024 року складає 169\~469, 19 грн. 07.06.2024 року на адресу відповідача відділом перерахунків пенсії №2 управлінням з питань виплат Пенсійного фонду України в Харківській області направлено лист, яким [PERSON] повідомлено, що у зв`язку із скасуванням довідки від 16.01.2024 року №5 Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я» у [PERSON] виникла переплата пенсії у загальній сумі 169\~469, 19 грн за період з 01.09.2022 року по 31.01.2024 року та запропоновано повернути вказану суму переплати. Крім того, суду надано копію рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року згідно якого позов [PERSON] до ГУ ПФУ в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності [PERSON] як інваліду 2 групи з 01.02.2024 року. Зобов`язано відповідача поновити позивачу виплату пенсії по інвалідності як інваліду 2 групи з 01.02.2024 року. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2025 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. Як це гарантовано\~ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до вимог ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, як це унормовано положеннями\~ст. 1215 ЦК України. За змістом ст.\~50\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Як це закріплено положеннями п. 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними, до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України №6-4 від 21березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Правилами ст. 50 Закону\~ст.\~50\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були надані страхувальником. Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі. Як це унормовано вимогами ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Отже, в розумінні ч. 1\~ст.\~103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~зловживанням з боку пенсіонера є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року, прийнятій у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017). Відтак, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Як виснував Верховний Суд України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року), до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року, прийнятій у справі №753/15556/15-ц та Верховний Суд в постанові від 06 березня 2019 року, прийнятій у справі №607/4570/17-ц, виснували, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. Відтак, позивач повинен довести вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які мали значення для продовження отримання пенсії по інвалідності, з метою незаконного отримання такої. У постанові від 05 липня 2023 року у справі №912/2797/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч. 1ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Між тим, позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання відповідачем до органів Пенсійного фонду України завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності. За правилами ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як це унормовано вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, як це закріплено положеннями ч. 2\~ст. 78 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 89 ЦПК України\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відтак, оскільки матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а отже виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed