Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення переплати пенсії за період з 04.09.2019 по 31.01.2024 у розмірі 16521,31 грн. та судових витрат. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 04.09.2019 року відповідач надав заяву щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, згідно чого було проведено перерахунок пенсії. За результатом аудиторської перевірки встановлено, що під час переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 з 04.09.2019 року розмір пенсії обчислено з не вірним коефіцієнтом стажу, а саме виключено із розрахунку страхового стажу періоди перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням після 01.01.2004 (абз.4 ч.1 ст.24 Закону 1058). Таким чином, за період з 04.09.2019 по 31.01.2024 роки утворилася переплата пенсії, яка склала 16521,31 грн. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати [PERSON] направлявся лист-запрошення, пропонувалось повернути переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. [PERSON] 14.02.2024 року звернувся до Пенсійного фонду з заявою, в якій зазначив, що не вчиняв жодних дій, які призвели або могли призвести до виникнення переплати пенсії. Та заперечує щодо безпідставного утримання грошових коштів. На теперішній час зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили. Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України, у зв`язку з чим підлягає поверненню відповідно до статті 1212 ЦК України. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд», подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, на підставі ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~справу розглянуто у її відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено. Відповідач, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 04.09.2019 року відповідач надав заяву щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, згідно чого було проведено перерахунок пенсії. За результатом аудиторської перевірки встановлено, що під час переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 з 04.09.2019 року розмір пенсії обчислено з не вірним коефіцієнтом стажу, а саме виключено із розрахунку страхового стажу періоди перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням після 01.01.2004 (абз.4 ч.1 ст.24 Закону 1058). Таким чином, за період з 04.09.2019 по 31.01.2024 роки утворилася переплата пенсії, яка склала 16521,31 грн. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати [PERSON] направлявся лист-запрошення від 08.02.2024 №0800-0504-8/11443, пропонувалось повернути переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок управління. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Як слідує\~з викладених\~у позовній\~заяві обставин,\~якими позивач\~обґрунтовує свої\~позовні вимоги,\~рахункова помилка\~( невірно розраховано коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності) мала місце з боку позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, які є обов`язковими для судів. Так, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав Управлінню недостовірні дані. Щодо наявності рахункової помилки ( розмір пенсії обчислено з невірним коефіцієнтом стажу, а саме: виключено із розрахунку страхового стажу періоди перебування на інвалідності) з боку позивача, суд виходить з наступного. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року, «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії. Таким чином, сам факт виплати пенсії відповідачу, де при перерахунку з 04.09.2019 по 31.01.2024 розмір пенсії обчислено з невірним коефіцієнтом стажу, а саме: виключено із розрахунку страхового стажу періоди перебування на інвалідності, не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей. Окрім того, пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії». Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 16521,31 грн., які є частиною пенсійної виплати, що призначена йому позивачем, як не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України, зазначена сума поверненню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed