Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що вона [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), народилась [INFO] , батьками її є [PERSON] та [PERSON] . Мати заявника померла [INFO] у місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Заявник перебувала у шлюбі двічі та двічі змінювала прізвище. 17 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Сімейне життя не склалося та шлюб було розірвано органами реєстрації актів цивільного стану. 07 серпня 2020 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область. [PERSON] перебувала у шлюбі, який було укладено 21 лютого 1962 року між нею (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») та [PERSON] . Після укладання шлюбу прізвище змінила на « [PERSON] ». 20 травня 1988 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладання шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. [INFO] померла [PERSON] . У [PERSON] було двоє дітей: син [PERSON] , який помер у 2018 році, та дочка [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . У цьому шлюбі народилась дочка [PERSON] матір заявника. Таким чином, [PERSON] є прабабусею заявника. [PERSON] дітей не мала, у шлюбі перебувала двічі, її чоловіки померли, тому вона проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно заявнику. Після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] фактично спадщину після її смерті у вигляді частки квартири прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала. Після смерті [PERSON] заявник звернулася до державного нотаріусу Третьої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом відмовлено. Тому заявник просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~ 09 липня 2025 року відкрито провадження у справі, витребувано докази. Заявник та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Допитана як свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є її родичами. Її дідусь [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Зазначає, що їй було 7 років, коли померла її прабабуся [PERSON] . Прабабуся проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] склала заповіт на заявника. Чоловіки [PERSON] померли, дітей у неї не було. Похованням займалася заявник. На спадщину більше ніхто не претендує. Їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність свідоцтва про народження спадкодавця. Представник заінтересованої особи: виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без оучасті представника виконкому за наявними в матеріалах справи документами. Вислухавши учасників справи, допитавши [PERSON] як свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини. 21 лютого 1962 року [PERSON] та [PERSON] , 1939 року народження, зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 01 серпня 1972 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належне їй майно дітям [PERSON] та [PERSON] . 20 травня 1988 року [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу подружжя прізвище не змінювали. [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] . Згідно з розпорядженням від 10 червня 1993 року № 140 управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання «Кривбасруда» на ім`я [PERSON] та члена її родини [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло квартиру за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . На день її смерті разом з нею за одною адресою була зареєстрована [PERSON] спадкова справа після її смерті не заводилася. [INFO] померла мати заявника [PERSON] . 29 жовтня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким зробила розпорядження на випадок своєї смерті. 17 грудня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 07 серпня 2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . 13 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Третьої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі цього заведено спадкову справу. Постановою державного нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори від 06 червня 2025 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що документи, які підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між дочкою та матір`ю, відсутні. Згідно з Інформаційною довідкою Державного архіву Дніпропетровської області №К-1773/0/217-25 від 15 липня 2025 року, в наявних алфавітних показчиках до книг реєстрації актів цивільного стану з записами про народження по всім районним відділам ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за 1939-1941 року, з поновленими записами за 1944-1948 року [PERSON] не зазначена. Книги реєстрації актів цивільного стану надійшли на зберігання не в повному обсязі. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або пі Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. При ухваленні рішення суд керується статтею 13 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються наданими заявником документами, показаннями [PERSON] . З огляду на наявні документи у суду не виникає сумнівів у наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та дочкою. Отже, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, він має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення спадщини. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому, суд враховує, що в позасудовому порядку вирішити питання щодо підтвердження факту родинних відносин неможливо. За приписами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За таких підстав, враховуючи, що наявність родинних відносин підтверджено сукупністю належних та допустимих доказів, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved