Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 49000 грн., стягнення судових витрат. 03.02.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та Відповідач уклали Кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальнику перераховується сума в розмірі 7000 грн., позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 700,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. На виконання умов Кредитного договору, 03.02.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку №4323-34хх-хххх-1394, що в свою чергу, є доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з відміткою та додатком до нього. 21.10.2024 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість у розмірі 49000 грн., яка складається з наступного: 7 700,00 грн. - заборгованість по кредиту; 41300 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості. Позивач не здійснював нарахувань за Кредитним договором (а.с.1-12). 03.06.2025 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі (а.с.63). 04.06.2025 року до суду надійшло клопотання ТОВ ФК ЕЙС про долучення доказів (а.с.68-69). 06.08.2025 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за клопотанням позивача витребувано у АТ «А-Банк» інформацію щодо банківської картки (а.с.82). 01.09.2025 року до суду надійшло повідомлення АТ «А-Банк» на ухвалу суду про витребування доказів з додатками (а.с.84-93). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. На підставі ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено що, 03.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9609728, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора 98399. Відповідно до пунктів 1.1- 1.4 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 7000.00 (сім тисяч) гривень; тип Кредиту кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби; Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «28» січня 2025р. Відповідно до п.1.4 Кредитного договору Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка складає 2,47% (два цілих 47 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору. Пункт 1.5 Договору за надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 700.00 (сімсот гривень нуль копійок) грн. Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення Кредиту. Згідно пункту 1.6.1. Договору денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки та Комісії (у разі її наявності) дорівнює 2.5% (а.с.15-19). Про вказане також свідчить паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором «76370» (а.с.25-26). Відповідно до довідки про ідентифікацію підтверджено, що клієнт [PERSON] ідентифікований ТОВ «Макс Кредит» (а.с.27). Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс Platon було проведено успішну транзакцію №40696-88019-62384 дата та час проведення транзакції 2024-02-03 16:00:04 сума транзакції 7 000 грн. банк емітент А-Bank, маска картки клієнта [NUMBER] код авторизації 219D67 (а.с.28-29, 30-31). Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №00-9609728 від 03.02.2024 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС» станом на 15.05.2025 складає 49000 грн. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7700 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 41300 грн. (а.с.35). Відповідно до договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 року фактор ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язується передати (сплатити) клієнту ТОВ «Макс Кредит» суму фінансування, а клієнт ТОВ «Макс Кредит» зобов`язується відступити факторові ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.38-40). Реєстром боржників за кредитними договорами укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 року підтверджено, що ТОВ «ФК «ЕЙС» передано право вимоги в тому числі за кредитним договором [PERSON] №00-9609728 від 2024-02-03 у загальній сумі за тілом та відсотками 49000 грн., з яких 7000 грн.- тіло кредиту, 41300 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.47-48). Статтею 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Отже, ТОВ «ФК «Ейс», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Зі змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549, 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором, суд зазначає, що оскільки договір укладений між сторонами (03.02.2024 року) після набрання чинності (24.12.2023 року) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX, тому за період з 25 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року - 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - 1 %. Аналізуючи умови договору ТОВ «Макс Кредит» суд зазначає, що розмір нарахованих відсотків у межах такого мав би становити 30772 грн., з яких: 13832 грн. (7 000 х 2,47% х 80 днів за період із 03.02.2024 дата укладення договору по 22.04.2024 року); 12600 грн. (7 000 х 1,5% х 120 днів за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 року); 4340 грн. (7 000 грн. х 1% х 62 дні за період з 21.08.2024 року до 21.10.2024 року дата відступлення права вимоги включно). Позивач зазначає, що він не здійснював нарахувань за кредитним договором. Крім того, договір кредитної лінії №00-9609728 від 03.02.2024 року передбачає одноразову сплату комісії за надання кредиту у розмірі 700 грн. Умови кредитного договору, якими визначено права споживача, є зрозумілими та не дають підстав для висновку, що комісія за надання кредиту може передбачати плату за інші послуги, які банк зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови. Таким чином сума комісії у розмірі 700 грн. за надання кредиту підлягає стягненню з відповідача. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, на підставі статей 525, 527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути\~ 7000 грн.\~ заборгованості за тілом кредиту, 30772 грн. заборгованості за відсотками, 700 грн. заборгованість за комісією. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 1901,93 грн. (38472 х 2422,40 / 49000) (а.с.59), які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також позивач просить стягнути з відповідача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн., надану за відповідним договором №07/04/25-02 від 07.04.2025 року (а.с.49-50), та додатковою угодою №39 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року (а.с.51-52) на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру на надання правничої допомоги (а.с.33 зворот -34). Витрати підтверджено актом прийому-передачі наданих послуг відповідно до якого виконавець Адвокатське бюро Тараненко та партнери надає ТОВ ФК ЕЙС послуги складання позовної заяви вартість 5 000 грн., вивчення матеріалів справи 1 000 грн., підготовка адвокатського запиту 500 грн., підготовка та подача клопотання 500 грн. (а.с.53). Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, часткове задоволення позову,

Outcome: dismissed