Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] 25.08.2025 року через канцелярію подали у Сколівський районний суд Львівської області позовну заву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 5631, в якій просить ухвалити рішення про визнання за ними у рівних частинах - по за кожним у порядку спадкування за законом після смерті брата/батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Орява Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна -житловий будинок (позначений у технічній документації літерою а-1), загальною площею - 52,4 кв. м., житловою площею - 31.8 кв. м., з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), убиральнею (позначена у технічній документації літерою Г), погребом (позначений у технічній документації літерою П), розташований за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., кожен із позивачів не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Орява Стрийського району Львівської області у віці 35 років помер брат/батько позивачів - [PERSON] , який за життя усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті не розпорядився, відповідного заповіту не складав. Отож, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за законом, у тому числі й на належне йому право на спірне домоволодіння. Обидва позивачі є єдиними спадкоємицями за законом першої та другої черги усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вони кожен прийняли спадщину та не відмовилися від неї, з урахуванням того, що позивач 2 [PERSON] прийняв спадщину поза межами встановленого законом шестимісячного строку, шляхом включення його в коло спадкоємців іншим спадкоємцем за законом другої черги, який прийняв спадщину, а саме позивачем 1 [PERSON] , рідним братом спадкодавця [PERSON] .. Проте оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння у рівних частинах обидва позивачі не можуть у зв`язку із відсутністю реєстрації права власності та, як наслідок, правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 08.07.2025 року відмову державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, обидва позивачі змушені були звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до неї про визнання права спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом не подала, однак у своїх заявах про здійснення цього судового провадження у цілому (проведення підготовчого засідання та судового засідання, призначеного з розгляду цієї справи по суті) за відсутності її уповноваженого представника, одночасно виклала позицію про те, що проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечує, а викладених у позовній заяві обставин не оспорює. Заяви та клопотання сторін у справі. Позивач 1 - [PERSON] 15.09.2025 року та 20.10.2025 року подав через канцелярію Сколівському районному суду Львівської області заяви, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 6125 та вх. № 7148, про здійснення цього судового провадження у цілому (проведення підготовчого засідання та судового засідання, призначеного з розгляду цієї справи по суті) за його відсутності, при цьому виклав позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові. Позивач 2 - [PERSON] 20.10.2025 року подав через канцелярію Сколівському районному суду Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7149, про здійснення судового засідання, призначеного з розгляду цієї справи по суті, за його відсутності, при цьому виклав позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області засобами електронного зв`язку 15.09.2025 року та 30.09.2025 року скерувала до Сколівського районного суду Львівської області заяви, що були зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-1593 та вх. № ЕП-1693, про здійснення цього судового провадження у цілому (проведення підготовчого засідання та судового засідання, призначеного з розгляду цієї справи по суті) за відсутності її уповноваженого представника, одночасно виклала позицію про те, що проти задоволення вказаних позовних вимог не заперечує, а викладених у позовній заяві обставин не оспорює. Заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 26.08.2025 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 18.09.2025 року, 14:00 год.. Витребувано за власною ініціативою від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належно засвідчену копію спадкової справи № 245/2025, заведеної 12.06.2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Орява Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку 10.09.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 245/2025, заведеної 12.06.2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Орява Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 6061, з якоїне вбачалося тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи законні інтереси будь-яких інших осіб, окрім як тих, які приймають участь у справі. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 18.09.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 23.10.2025 року о 14:30 год.. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте ніхто з них не з`явився та/чи не забезпечив явку уповноважених представників. Відтак, судом було задоволено заяви позивачів та відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про розгляд даної справи за їх відсутності/за відсутності уповноваженого представника, а також, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, та враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав обох позивачів за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких їх прав відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторонами у цій справі у позовній заяві та у наданих ними на адресу суду письмових заявах процесуального характеру визнаються, а, отже, в силу приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, згідно з котрими позивач 1 [PERSON] є рідним братом, а позивач 2 - [PERSON] є рідним сином спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у віці 35 років ус. Орява Стрийського району Львівської області, й суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у справі. Своєю чергою, факт смерті спадкодавця [PERSON] стверджується також свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим повторно Орявською сільською радою Сколівського району Львівської області 27.08.2007 року у відповідності до актового запису про смерть № 06 від 06.06.2006 року (копія міститься у справі, а. с. 13). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту щодо розпорядження належними йому правами та обов`язками на випадок своєї смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою старостою Орявського старостинського округу № 5 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 17.07.2025 року за вих. № 117 (копія міститься у справі, а. с. 22). Судом встановлено й те, що позивач 1 [PERSON] , який бажає оформити спадщину після смерті брата [PERSON] , єдиний прийняв спадщину, так як він єдиний був зареєстрований разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини в одному житлі - спірному домоволодінні, що стверджується довідкою, виданою старостою Орявського старостинського округу № 5 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 17.07.2025 року за вих. № 118 (копія міститься у справі, а. с. 23). Він також у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , а, навпаки, 12.06.2025 року подав заяву до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець другої черги (копія міститься у справі, а. с. 53), в якій також вказав, що іншим спадкоємцем за законом є син померлого - позивач 2 [PERSON] , якого він за своєю згодою включив у коло спадкоємців у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно, позивач 2 - [PERSON] , від імені якого за довіреністю діяла [PERSON] , 12.06.2025 року також подав заяву до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] як спадкоємець першої черги, якого було включено за згодою іншого спадкоємця другої черги - позивача 1 [PERSON] , який прийняв спадщину, у коло спадкоємців у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини (копія міститься у справі, а. с. 54). Відтак, обидва позивачі як спадкоємці першої та другої черг за законом, вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог у цій справі, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою а-1), загальною площею - 52,4 кв. м., житловою площею - 31.8 кв. м., з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), убиральнею (позначена у технічній документації літерою Г), погребом (позначений у технічній документації літерою П), будинок збудований у 1955 році, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Згідно даних технічного архіву, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано за [PERSON] (матір`ю спадкодавця [PERSON] ) на підставі свідоцтва про право власності, виданого Сколівського районною Радою народних депутатів Львівської області 23.11.1990 року, номер у реєстрі 145 (копія мітиться у справі, а. с. 16). Матір спадкодавця [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у віці 44 років у с. Орява Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим повторно Сколівським відділом ДРАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного МУ МЮ 06.05.2025 року (копія міститься у справі, а. с. 14). Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 21.09.2023 року суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем [PERSON] на замовлення обох позивачів (копія міститься у справі, а. с. 43-47), довідкою фізичної особи-підприємця [PERSON] від 20.06.2025 року за вих. № 108 (копія міститься у справі, а. с. 32),довідкою, виданою старостою Орявського старостинського округу № 5 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 25.08.2025 року за вих. № 137 (копія міститься у справі, а. с. 24), а також Випискою з погосподарської книги № 3 с. Орява за 2006-2010 роки, сформованою старостою Орявського старостинського округу № 5 Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області 17.07.2025 року за вих. № 119 (міститься у справі, а. с. 21). Як уже йшлося вище, обидва позивачі у справі зверталися до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне домоволодіння, однак 08.07.2025 року одержали колективну відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 424/01-16, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння (копія міститься у справі, а. с. 31). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину, та той з подружжя, який пережив іншого. Згідно з ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до частин 1, 3-4 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого у ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 910/10784/16, номер провадження 12-30гс21). Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів обох позивачів у справі, виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт ніким не оспорюється, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно, зокрема у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] .. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння в цілому, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування обома позивачами прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав обох позивачів як спадкоємці першої та другої черги за законом спадкодавця [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті зазначеного спадкодавця та не відмовилися від такої спадщини за законом. За таких наведених вище обставин справи, а також з урахуванням обрання обома позивачами у межах пред`явлених ними позовних вимог способу захисту своїх порушених прав щодо спадкування, який не суперечить закону та найбільш правильно й повно захистить таке їх порушене право, позовні вимоги підлягають до задоволення. Отож, слід визнати за обома позивачами право спільної часткової власності - по частині за кожним, на житловий будинок (позначений у технічній документації літерою а-1), загальною площею - 52,4 кв. м., житловою площею - 31.8 кв. м., з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В, Д), убиральнею (позначена у технічній документації літерою Г), погребом (позначений у технічній документації літерою П), розташований за адресою: [ADDRESS] , - у порядку спадкування за законом після смерті брата/батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Орява Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати, котрі полягають у сплаті обома позивачами судового збору за пред`явлення ними позовної заяви до суду у розмірі по 1 211 грн. 20 коп. кожним, і підтверджуються квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки одного із відділень АТ КБ «Приват Банк» від 25.08.2025 року (містяться у справі, а. с. 1), з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на обох позивачів порівну як єдиних спадкоємців спірного майна першої та другої черг за законом. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved