Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Представник ТОВ\~ФУ\~Європейська факторингова компанія розвитку\~звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів, нараховані за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року, відповідно до\~ст. 625 ЦК України, на суму простроченої заборгованості за грошовими зобов`язаннями підтвердженими рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі №2-4429/10, три відсотки річних у розмірі 7296,15 грн та інфляційні втрати у розмірі 24075,28 грн, а всього 31371,43 грн., та стягнути судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі №2-4429/10 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь АКІБ\~«УкрСиббанк»\~заборгованість за кредитним договором №11042580000 від 19.09.2006року в розмірі 49647,57грн., стягнуто з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором про відкриття карткового рахунку та видачі платіжної картки №26253001220668-5146,93грн., 547,94грн., судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 08.12.2011 року між АКІБ\~«УкрСиббанк»\~та ПАТ\~«Дельта Банк» був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором. 11.05.2019 року \~ПАТ\~«Дельта Банк» та ТОВ\~ФУ\~Європейська факторингова компанія розвитку\~11.05.2019 року був укладений договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у заповзанні шляхом відступлення банком на користь ТОВ\~ФУ\~Європейська факторингова компанія розвитку\~прав вимоги за кредитним договором із забезпеченням. Ухвалою Херсонський міський суд Херсонської області у справі 2-4429/10 від 12.01.2021 року замінено сторону у виконавчому проваджені з ПАТ\~Дельта Банк\~на його правонаступника ТОВ\~ФК\~ЄФКР, видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для пред`явлення до виконання стосовно [PERSON] . Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.2010 року боржником не виконане, наявну заборгованість не погашено, тому позивач просить стягнути компенсацію за невиконання зобов`язання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно частини першої\~статті 18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі №2-4429/10, три відсотки річних у розмірі 7296,15 грн та інфляційні втрати у розмірі 24075,28 грн, а всього 31371,43 грн, та стягнути судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі №2-4429/10 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь АКІБ\~«УкрСиббанк»\~заборгованість за кредитним договором №11042580000 від 19.09.2006року в розмірі 49647,57грн., стягнуто з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором про відкриття карткового рахунку та видачі платіжної картки №26253001220668-5146,93грн., 547,94грн., судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 08.12.2011 року між АКІБ\~«УкрСиббанк»\~та ПАТ\~«Дельта Банк» був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором. 11.05.2019 року \~ПАТ\~«Дельта Банк» та ТОВ\~ФУ\~Європейська факторингова компанія розвитку\~11.05.2019 року був укладений договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у заповзанні шляхом відступлення банком на користь ТОВ\~ФУ\~Європейська факторингова компанія розвитку\~прав вимоги за кредитним договором із забезпеченням. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1\~ст.16 ЦК України). Згідно зі статтями\~12,13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Предметом позову у справі є стягнення трьох процентів річних, нарахованих відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у зв`язку з неналежним виконанням судового рішення про стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно частини другої\~статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі\~ст. 625 ЦК України\~має право стягнути з боржника 3% річних, про що зазначено у постанові ВСУ від 30 березня 2016 р. у справі № 6-2168цс15 ). ВСУ в цьому випадку, підкреслив, «що нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання…», тобто сума, яка розраховується на підставі\~ст. 625 ЦК\~повинна розраховуватись у валюті зобов`язання. Якщо порушене зобов`язання в гривні, то в гривні, якщо в доларах США, то в іноземній валюті. 26.04.2017 року Верховний Суд України у справі №3-1522гс16 сформулював правову позицію щодо обчислення перебігу строку позовної давності, в спорах про стягнення 3% річних та інфляційних витрат після виконання боржником основного зобов`язання. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених\~ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Порядок відліку позовної давності наведено у\~ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Стаття 625 ЦК України\~визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц). Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). У постанові об`єднаної плати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 зазначено, що відповідно до\~статті 264 Цивільного кодексу України\~визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, щодо неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами. Згідно положення статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 ЦК, за час прострочення. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України\~сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. На час звернення позивачем до суду із позовом рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.2010 року боржниками не виконане, наявну заборгованість не погашено, тому позивачем проведено нарахування 3% річних та інфляційних втрат за невиконання зобов`язання за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 року . Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума заборгованості 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 02.04.2017 року до 23.02.2022 року, в порядку за ч. 2 т. 625\~ЦК України, за несвоєчасне виконання рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 04.09.2013 рок Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.2010 у справі №2-4429/10, складає 7296,15 грн та 24075,28 грн, а всього у розмірі 31371,43 грн. Суд, оцінюючи надані докази та враховуючи доведеність існування між сторонами грошового зобов`язання, та не надання відповідачем належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача щодо не виконання судового рішення та повернення коштів, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з урахуванням вимог ст.\~141ЦПК\~України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 3028,00грн., а саме по 1514,00грн. з кожного.

Outcome: approved