Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

У червні 2025 року представник позивачки - адвокат Семенова Н.С. (діє на підставі ордеру ВН №1525086 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю) звернулася із зазначеним позовом до суду. В обґрунтування вимог у позовній заяві зазначено, що через відсутність взаєморозуміння спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалось, кожен з подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини фактично припинені і його формальне продовження суперечить інтересам обох сторін. З урахуванням наведеного, просить суд задовольнити позовні вимоги. Згідно з ухвалою суду від 01.07.2025 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх присутності, повідомили суд, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача. Згідно трекінгу відправлення з Укрпошти\~ убачається, що «адресат відсутній за вказаною адресою».\~ Відповідач двічі у передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України порядку повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином суд вжив всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, проте останній в судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без повідомлення причини такої неявки, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Ураховуючи наведені обставини, відсутність заперечень позивача щодо розгляду справи у заочній процедурі, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі сторін з ухваленням за наслідками такого розгляду заочного рішення\~ на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~ Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Чоловік та жінка користуються однаковими правами щодо укладення шлюбу та його розірвання. Представник позивача за адвокатським запитом на адресу Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області отримала відповідь, що відповідач є громадянином Китайської Народної Республіки та мав посвідку на тимчасове проживання в Україні серія [NUMBER] від 19.07.2018 року, яка діяла до 19 липня 2019 року. Разом з цим відсутня інформація щодо добровільного повернення відповідача до країни походження. Статтею 56 Закону України\~ від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», що\~ встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, передбачено, що форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином ( ч.1 ст. 60 Закону\~ № 2709-IV). Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу ( ч.1 ст. 63 Закону№ 2709-IV). До компетенції українських судів справи з іноземним елементом належать, серед іншого, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження (п.2 ч.1 ст. 76 СК України) З урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що спір може бути розглянутим за правом України\~ та в порядку, передбаченим ЦПК України. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Такий позов може бути пред`явлений одним із подружжя ( ч.1 ст. 110 СК України). Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що 09 липня 2018 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1543, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили. Причиною є - відсутність спільних інтересів, яке призвело до остаточного взаємного відчуження. Шлюб носить формальний характер і не може бути збереженим. Вирішуючи відповідно до ст. 111 СК України необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд ураховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. У випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про\~ неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд має уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Матеріали справи не містять відомостей про незгоду одного з подружжя на розірвання шлюбу. Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для вжиття заходів до примирення сторін. Дослідивши письмові докази, вимоги та обґрунтування позовної заяви, з`ясувавши взаємостосунки сторін, мотиви розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами може бути припиненим шляхом його розірвання. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved