Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що 07 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Кушницької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №19. В шлюбі в сторін народились двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з початку 2021 року між [PERSON] та [PERSON] погіршились стосунки у зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин не можливе. 3 листопада 2021 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, не проживають разом чотири роки. На даний час позивач з синами проживає окремо. Не ведуть спільного господарства та не підтримують дружніх стосунків. За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер та примирення неможливе. Сім`я фактично розпалась у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розірвання шлюбу. Відповідач систематично ухиляється від утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , позивач змушена їздити за кордон на сезонні роботи, щоб фінансово утримувати дітей . В звязку з вищевикладеним просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Кушницької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №19, стягнути з [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень на утримання [PERSON] [INFO] щомісяця, починаючи з дати подання цієї заяви та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень на утримання [PERSON] [INFO] щомісяця, починаючи з дати подання цієї заяви та до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2025 року справу № 306/1449/25 (провадження № 2/306/992/25) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с.19). 15 серпня 2025 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 21). В судове засідання позивач та її представник не з"явилися. Представник позивача подала до канцелярії суду заяву за вх.№ 8253 про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на задоволенні (а.с. 37-41). Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.30, 31, 33-36), заяв про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов від нього не надходило. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися главою 11 СК України, які випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2012 року, який зареєстрований виконкомом Кушницької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №19, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.2012 року (а.с. 11). Згідно ч.3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сім"я розпалась і поновити її не має можливості, сторони не бажають проживати у шлюбі, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами необхідно розірвати. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком зазначений відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9,10). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Як зазначає представник позивача в позові, позивач самостійно, матеріально забезпечує та утримує дітей. На даний час син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] навчаються у школі, що потребує додаткових витрат пов`язаних з навчальним процесом. Дітям необхідна постійна увага та надання допомоги у фінансовому забезпеченні, тому Відповідач, який як батько зобов`язаний брати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Мати, на фінансове забезпечення дітей витрачає щомісячно 35 000 грн., батько дітей не приймає участь в утриманні неповнолітніх дітей, не надає матеріальної допомоги, тому діти перебувають на утриманні позивача. Виходячи зі змісту ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року: батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Тобто, саме на батьках дитини лежить обов`язок забезпечувати дитину фінансово, тим самим створивши їй умови для забезпечення достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як вбачається зі ст.43 Конституції України: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум на 2025 рік 3196 грн. 00коп.; Мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто на 2025 рік не може бути меншим, ніж 1598 грн.00 коп.; Мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на теперішній час 3196 грн. 00 коп.) і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку /доходу/ платника аліментів; Представником позивача до суду не надано жодних доказів. що відповідач має достатній заробіток для того, щоб сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн. щомісячно на кожну дитину. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, необхідно задовольнити частково у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст.430 ч.1 ЦПК України). За правилами ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: partial