Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України посилаючись на те, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Щасливцеве, Геніченського району, Херсонської області. Вимоги своєї заяви мотивує тим, що про факт смерті її матері свідчать документи, видані на окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Щасливцеве, Геніченського району, Херсонської області. Заявник у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що заявник є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.1983 р., відповідно до якого батьками « [PERSON] » є [PERSON] та [PERSON] ; З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] у с. Щасливцеве, Геніченського району, Херсонської області, померла [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявник надала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2025 року, довідку про смерть № С-02630, виданих так званим «Геническим районным отделом ЗАГС Управления ЗАГС Херсонской области», а також Медичне свідоцтво про смерть №256/г від 22.08.2025 року. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 Геніченський район Херсонської області включений до вказаного переліку та є тимчасово окупованою з 24.02.2022 р.. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Пункт п`ятий частини другої статті 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Щасливцеве, Геніченського району, Херсонської області.

Outcome: approved