Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

\~Заходами електронного суду, з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 119296,59 гривень, до суду звернувся АТ «Перший Український Міжнародний Банк». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що 01.03.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2001827394301, також 22.11.2021 між укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002022380502, і 09.02.2022 таж між банком та [PERSON] укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1010433199. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2024 становить: 1) за кредитним договором від 01.03.2021 № 2001827394301 61754,08 гривень, з яких: 40946,51 грн. заборгованість за кредитом; 20807,57 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором від 22.11.2021 № 1002022380502- 30137,28 гривень., з яких: 17417,01 грн. заборгованість за кредитом; 4,27 грн. заборгованість процентами; 12716 грн. заборгованість за комісією; 3) за кредитним договором від 09.02.2022 № 1010433199- 27405,23 гривень, з яких: 20000 грн. заборгованість за кредитом; 5.23 грн. заборгованість процентами; 7400 грн. заборгованість за комісією, тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 01.12.2024 склала 119296,59 гривень. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу реєстрації відповідача досудову вимогу, однак заборгованість відповідачем у добровільному порядку не погашена. Невиконання відповідачем належним чином, взятих на себе зобов`язань з повернення коштів за кредитними договорами стало підставою для звернення до суду з дійсним позовом. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді від 13.03.25 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Зазначену ухвалу неодноразово надіслано відповідачу за місцем реєстрації його місця мешкання, відомості про що містяться в матеріалах справи. Станом на день розгляду справи ніяких клопотань з боку учасників справи суду не надходили. Заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні також не надходило. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачем у позові зазначено про можливість заочного розгляду справи, в разі наявності на те відповідних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з наступних підстав. Згідно ч.1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так суд встановив наступне: між АТ «ПУМБ» та [PERSON] на підставі укладених між ними договорами існують договірні відносини, а саме 01.03.2021 року відповідачем- [PERSON] було підписано заяву №2001827394301 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій відвідач просить надати йому кредитний ліміт 30000 грн., строком на 12 місяців, з цільовим призначенням -\~загальні споживчі цілі; на відповідних умовах та термінах їх повернення. З зазначенням стандартної процентної ставки 47,88%, реальної річної процентної ставки 47,88%. Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі\~банківський переказ на рахунок, та інше. Заява підписана власноручно відповідачем у паперовому вигляді Ттакож позичальник ознайомлений з загальною орієнтовною вартістю кредиту та про ним підписаний паспорт споживчого кредиту. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 р. у справі №382/327/18. Банк виконав умови договору №2001827394301 від 01.03.2021, надавши позичальнику грошові кошти, шляхом їх переказу на картковий рахунок, зазначений [PERSON] у договорі, а відповідач в свою чергу не виконує взяті на себе зобов`язання з їх повернення,у зв`язку з чим у нього перед банком за цим договором утворилась заборгованість у розмірі - 61754.08 (шістдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят чотири гривні 08 копійок) грн., з яких: 40946.51 грн. заборгованість за кредитом; 20807.57 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Наразі вказана заборгованість відповідачем не погашена. Також 22.11.2021 відповідачем- [PERSON] було підписано заяву №1002022380502 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій відвідач просить надати йому кредитний ліміт 20000 грн. строком на 24 місяців, з цільовим призначенням -\~загальні споживчі цілі; на відповідних умовах та термінах їх повернення. З зазначенням розміру процентної ставки 0,01% річних, разова комісія-0,00% від суми кредиту +0,00 грн., розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%. Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі\~банківський переказ на рахунок, та інше. Заява підписана власноручно відповідачем у паперовому вигляді також позичальник ознайомлений з загальною орієнтовною вартістю кредиту та про ним підписаний паспорт споживчого кредиту. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 р. у справі №382/327/18. Банк виконав умови договору №1002022380502 від 22.11.2021, надавши позичальнику грошові кошти, шляхом їх переказу на картковий рахунок, зазначений [PERSON] у договорі, а відповідач в свою чергу не виконує взяті на себе зобов`язання з їх повернення,у зв`язку з чим у нього перед банком за цим договором утворилась заборгованість у розмірі - 30137.28 (тридцять тисяч сто тридцять сім гривень 28 копійок) грн., з яких: 17417.01 грн. заборгованість за кредитом; 4.27 грн. заборгованість процентами; 12716 грн. заборгованість за комісією. Наразі вказана заборгованість відповідачем не погашена. Як зазначено позивачем у його позові, відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2001827394301 від 01.03.2021, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. позивач наполягає на правомірності позовних вимог до Відповідача по стягненню комісії, та з посиланням на постанову Миколаївського апеляційного суду від 11.09.2024 по справі № 486/203/24 просить також стягнути12716 грн. заборгованість за комісією. Також 09.02.2022 відповідачем- [PERSON] було підписано заяву №1010433199 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій відвідач просить надати йому кредитний ліміт 20000 грн. строком на 24 місяців, з цільовим призначенням -\~загальні споживчі цілі; на відповідних умовах та термінах їх повернення. З зазначенням розміру процентної ставки 0,01% річних, разова комісія-0,00% від суми кредиту +0,00 грн., розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%. Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі\~банківський переказ на рахунок, та інше. Заява підписана власноручно відповідачем у паперовому вигляді також позичальник ознайомлений з загальною орієнтовною вартістю кредиту та про ним підписаний паспорт споживчого кредиту. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 р. у справі №382/327/18. Банк виконав умови договору №1010433199 від 09.02.2022, надавши позичальнику грошові кошти, шляхом їх переказу на картковий рахунок, зазначений [PERSON] у договорі, а відповідач в свою чергу не виконує взяті на себе зобов`язання з їх повернення,у зв`язку з чим у нього перед банком за цим договором утворилась заборгованість у розмірі - 27405.23 (двадцять сім тисяч чотириста п`ять гривень 23 копійки) грн., з яких: 20000 грн. заборгованість за кредитом; 5.23 грн. заборгованість процентами; 7400 грн. заборгованість за комісією. Наразі вказана заборгованість відповідачем не погашена. Також позивач наполягає на правомірності позовних вимог до Відповідача по стягненню комісії, та з посиланням на постанову Миколаївського апеляційного суду від 11.09.2024 по справі № 486/203/24 просить також стягнути 7400,00грн. заборгованість за комісією. Так позивачем до позовної заяви додано копію публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, як містить відомості про порядок та умови надання банківських послуг АТ «ПУБМ», графік платежів та інше . Відповідно до\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч.2\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ч.1\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1\~ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 4\~ст.631 ЦК України,\~\~ строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, відповідач в порушення умов кредитного договору та наведених норм\~\~ЦК України,\~\~свої зобов`язання за кредитним договором\~\~належним чином не виконав\~\~та не надав\~\~своєчасно Банку\~\~грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню. За умовами\~\~кредитного договору позичальник\~\~зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним,\~\~ договором\~\~встановлено відповідальність.\~\~\~\~ Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів повного виконання ним кредитного зобов`язання. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~і не виконав належним чином умов кредитного договору. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту, суд зазначає наступне. Так, у рішенні від\~11.07.2013\~№7-рп/2013\~Конституційний Суд\~України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.1Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно ч.2\~ст.8Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, однак вказаний Закон розмежовує платність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.ч.1,2,\~ст.11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5\~ст.12Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Із урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.09.2022 у справі №755/11636/21, від 08.02.2023 у справі № 168/349/20 та інших. Наведені висновки в подальшому також підтримані й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21, згідно якої якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що укладені між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 09.02.2022 кредитний договір №1010433199 та від 22.11.21 № 1002022380502 не містять конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія. Також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. У заяві №1002022380502 від 22.11.2021 на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99 %. У заяві №1010433199 від 09.02.2022 на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,22 %. Слід констатувати, що такі умови містяться в Публічній пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме п. 5.7.3 розділу ІІ пропозиції, який передбачає послуги, що оплачуються комісією за обслуговування кредитної заборгованості, однак: 1) вказана пропозиція не містить підпису позичальника про ознайомлення з нею (з її умовами); 2) вказаний пункт передбачає, що сплата комісії за обслуговування кредиту включає послуги за надання позичальнику усіх без винятку консультаційних та інформаційних послуг, що суперечить положенням ч.1\~ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Із урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що положення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1010433199 від 09.02.2022 та №1002022380502 від 22.11.2021, укладеного між [PERSON] та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. У зв`язку з цим, на переконання суду, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованої банком заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 12716 гривень по договору №1002022380502 від 22.11.2021 та у розмірі 7400,00 гривень по договору №1010433199 від 09.02.2022. Частинами 1-4 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1ст.80 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.03.2021 № 2001827394301 61754,08 гривень, з яких: 40946,51 грн. заборгованість за кредитом; 20807,57 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором від 22.11.2021 № 1002022380502- 17421,28 гривень., з яких: 17417,01 грн. заборгованість за кредитом; 4,27 грн. заборгованість процентами; 3) за кредитним договором від 09.02.2022 № 1010433199- 20005,23 гривень, з яких: 20000 грн. заборгованість за кредитом; 5.23 грн. заборгованість процентами; а всього 99180,59 гривень. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.\~253,\~258,\~261,\~525,\~526,\~527,\~530,\~610,\~611,\~629,\~631,\~\~1049,\~1048,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial