Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про встановлення юридичного факту смерті потерпілого (годувальника), пов`язаної з його травмуванням на виробництві, свої вимоги мотивує тим, що з 18.09.1971р. знаходилася у шлюбі із [PERSON] , 1949р.н. [INFO] у них із чоловіком народився син [PERSON] , інвалід з дитинства І групи А , який потребував постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги та який проживав із позивачкою та її чоловіком, а після його смерті тільки з позивачкою. Рішенням суду від 12.10.2004р. сина позивачки було визнано недієздатним і позивачка є його опікуном. Син позивачки [PERSON] помер [INFO] . У позивачки з чоловіком є ще дочка [PERSON] , [INFO] , у якої окрема сім`я. Зазначає, що з 06.08.1966р. по 14.01.1988р. її чоловік пропрацював на шахтах ДП «Львіввугілля» де отримав професійне захворювання і втрату працездатності через професійне захворювання внаслідок роботи в умовах пилу, що стверджується листом ДП «Львіввугілля» від 06.11.2018р., копією його трудової книжки, а також листом Червоноградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області від 23.10.2018р., відповідно до якого чоловік позивачки перебував на обліку у Фонді, як потерпілий на виробництві внаслідок професійного захворювання (хронічний бронхіт) і отримував щомісячні страхові виплати втраченого заробітку до дня смерті [INFO] [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер. Згідно довідки про причину смерті, виданої Червоноградською патологоанатомічною лабораторією Львівського обласного патологоанатомічного бюро, його смерть настала внаслідок раку гортаноглотки. Зазначає, що вказане також підтверджуєься і у патологоанатомічному діагнозі, викладеному в протоколі патологоанатомічного дослідження № 174. Також вказує, що згідно даних спеціальної літератури, однією з причин розвитку раку гортаноглотки є робота у умовах сильної запиленості, а саме у таких умовах, протягом дев`ятнадцяти років її чоловік працював на шахтах ДП «Львіввугілля» внаслідок чого отримав професійне захворювання, яке привело до стійкої втрати працездатності та визнання його інвалідом ІІ групи пожиттєво із рекомендацією лікування в профпатолога/пульмонолога. Згідно відповіді Червоноградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області від 23.10.2018р. № 60-03-1/м чоловік позивачки перебував на обліку у Фонді, як потерпілий на виробництві внаслідок професійного захворювання (хронічний бронхіт) і отримував щомісячні страхові виплати втраченого заробітку до дня своєї смерті [INFO] . На період до смерті чоловіка позивачка і їх син [PERSON] інвалід з дитинства, знаходилися на утриманні померлого, як непрацездатні особи, позивачка - у зв`язку з пенсійним віком, син як інвалід з дитинства. Як особа, що знаходилася на утриманні померлого чоловіка, з 16.10.2015р. позивачка стала отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника, що підтверджується довідкою Червоноградського Відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ у Л/О від 11.09.2018р. за № 3322. Аналогічну пенсію у зв`язку з втратою годувальника отримував і син [PERSON] . Зазначає,\~що для\~призначення виплати\~відшкодування шкоди\~в зв`язку\~з втратою\~годувальника необхідно\~довести,\~що смерть\~годувальника настала\~внаслідок травми\~або професійного\~захворювання отриманого\~на виробництві.\~ Причинний\~зв`язок\~між смертю\~її чоловіка\~та наявного\~у нього\~профзахворювання встановлювала\~за направленням\~Відділення виконавчої\~ дирекції\~Фонду соціального\~страхування від\~нещасних випадків\~на виробництві\~та професійних\~захворювань України\~в м.\~Червонограді Львівської\~області,\~-\~міжрайонна спеціалізована\~профпатологічна медико-\~соціальна експертна\~комісії Комунального\~закладу Львівської\~обласної ради\~«Львівський \~обласний центр\~медико-\~соціальних експертиз».\~У своєму\~висновку,\~на підставі\~акту огляду\~МСЕК №\~1579\~від 14.12.2015р.\~вона виклала\~у довідці\~серія 10ААА\~№ 001802,\~про причинний\~зв`язок\~смерті з\~професійним захворюванням\~або трудовим\~каліцтвом у\~якій,\~без будь-яких\~обґрунтувань,\~ вказала,\~що причинний\~зв`язок\~смерті з\~професійним захворюванням\~у чоловіка\~позивачки не\~встановлено.\~Вважає,\~що рак\~гортані розвинувся\~у нього\~саме внаслідок\~роботи в\~умовах сильної\~запиленості на\~шахтах,\~як стверджується\~спеціальною літературою,\~а відтак\~між отриманим\~ним на\~шахті професійним\~захворюванням та\~його смертю\~є прямий\~ причинний\~зв`язок.\~Листом Департаменту\~охорони здоров`я\~ЛОДА від\~27.12.2018р.\~№ 2085\~позивачку аналогічно\~повідомлено,\~що відповідно\~до інформації\~КЗ ЛОР\~«Львівський обласний\~центр медико-соціальних\~експертиз»,\~причинний зв`язок\~смерті чоловіка\~з його\~професійним захворюванням\~не було\~встановлено,\~хоч,\~як позивачка\~вказувала,\~такий висновок\~мав полягати\~у наявності\~чи відсутності\~такого зв`язку,\~а не\~втому чи\~він встановлений\~чи ні,\~з будь\~-\~яких причин.\~Крім того,\~цим же\~листом повідомлено,\~що до\~аналогічного висновку\~прийшла обласна\~МСЕК №1,\~куди була\~передана медична\~документація з\~цього приводу\~21.12.2015р.\~у зв`язку\~з незгодою\~позивачки із\~рішенням міжрайонної\~профпатологічною МСЕК,\~а також,\~що лише\~після цього\~медична документація\~направлялася в\~ДУ« Український\~державний науково-дослідний\~інститут медико-соціальних\~проблем інвалідності\~МОЗ України»\~(м.\~Дніпро)\~для надання\~консультативного висновку\~з цього\~приводу,\~в той\~час,\~коли такий\~висновок мав\~бути витребуваний\~ще в\~час роботи\~міжрайонної профпатологічної\~МСЕК і\~до дня\~надання нею\~висновку про\~«невстановлення» вказаного\~причинного зв`язку,\~а не\~вже після\~того,\~як був\~наданий оскаржуваний\~висновок,\~що водночас,\~також підтверджує\~неналежні дії\~МСЕК,\~і у\~зв`язку з\~чим,\~ може\~пояснюватися такий\~їх невірний\~і необґрунтований\~висновок.\~Щодо неправомірності\~дій і\~рішень МСЕК\~щодо невстановлення\~причинно \~наслідкового зв`язку\~професійного захворювання\~та смерті\~чоловіка позивачка,\~зверталась до\~Львівського окружного\~адміністративного суду\~з позовом\~до Львівської\~міжрайонної спеціалізованої\~профпаталогічної медико\~ соціальної\~експертної комісії\~КЗ ЛОР\~«Львівський обласний\~центр медико\~ соціальних\~експертиз»,\~у якому\~просила визнати\~протиправним та\~скасувати експертне\~рішення/висновок\~вказаної установи\~у довідці\~серія 10ААА\~№ 001802,\~щодо не\~встановлення причинно\~ наслідкового\~зв`язку смерті\~чоловіка з\~його професійним\~захворюванням.\~Рішенням Львівського\~окружного адміністративного\~суду від\~21.01.2020\~року,\~залишеним без\~змін постановою\~Восьмого апеляційного\~адміністративного суду\~від 27.05.2020\~року у\~позові відмовлено.\~Зазначає,\~що відмовляючи\~у позові\~адміністративні суди\~у цій\~справі виходили\~з того,\~що вони\~позбавлені можливості\~оцінювати підставність\~прийняття певного\~висновку,\~так як\~адміністративні суди\~не є\~спеціалізованими установами\~в медичній\~сфері,\~не розглядають\~справи з\~точки зору\~права на\~відшкодування шкоди,\~і тому\~оцінка підставності\~висновку МСЕК\~виходить за\~межі необхідного\~дослідження в\~контексті застосування\~норм матеріального\~та процесуального\~права.\~Вважає,\~що таким\~чином,\~адміністративний суд\~фактично залишив\~без розгляду\~вирішення питання\~встановлення причинно\~ наслідкового\~зв`язку смерті\~чоловіка із\~професійним захворюванням,\~що не\~позбавляє її\~права звернутись\~із цим\~позовом та\~просити суд\~вирішити це\~питання шляхом\~отримання відповідного\~висновку експерта.\~Про те,\~що вказане\~питання має\~бути вирішене\~лише в\~судовому порядку\~через заклади\~судово \~медичної експертизи\~слідує і\~з листа\~«Львівського обласного\~центру медико\~ соціальної\~експертизи» від\~15.11.2019\~року із\~аналогічних правовідносин.\~Просить суд\~з метою\~захисту права\~на відшкодування\~шкоди у\~зв`язку зі\~смертю годувальника\~-\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] \~внаслідок професійного\~захворювання отриманого\~на виробництві,\~та який\~був її\~чоловіком на\~утриманні якого\~знаходилась,\~зокрема право\~на одноразову\~допомогу на\~сім`ю\~у зв`язку\~зі смертю\~годувальника у\~сумі,\~що дорівнює\~100\~розмірам прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб,\~встановленого законом\~на день\~настання права\~на страхову\~виплату,\~на одноразову\~допомогу у\~сумі,\~що дорівнює\~20\~розмірам прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб,\~встановленого законом\~на день\~настання права\~на страхову\~виплату,\~на щомісячні\~страхові виплати\~за період\~з дня\~смерті чоловіка\~ [INFO] виходячи, із розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого, ухвалити рішення про те що смерть її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] є наслідком його професійного захворювання отриманого на виробництві, і знаходиться в причннно наслідковому зв`язку з цим захворюванням. У відзиві (поясненні) на позовну заяву представник третьої особи ГУПФУ у Львівській області зазначив, що позовні вимоги є безпідставними і не ґрунтуються на чинному законодавстві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначив, що причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. При цьому, одноразова допомога сім`ї та особам, які перебували на утриманні, у цьому випадку не виплачується. Зазначає, що пунктом 2.1 Розділу 2 Інструкції про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.11.2005 №606, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.12.2005 за №1455/11735 визначено, що функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, покладаються на МСЕК, перелік яких затверджується відповідним наказом Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управлінь охорони здоров`я обласних, Севастопольської міської і Головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державних адміністрацій. Відповідно до пункту 2.14 Інструкції №606 остаточне рішення про наявність або відсутність причинного зв`язку смерті з профзахворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом МСЕК може прийняти тільки після всебічного вивчення наданої медичної документації померлого, запиту й розгляду, у разі потреби, додаткових документів та проведення необхідних консультацій. Міжрайонною спеціалізованою профпатологічною МСЕК Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи актом визначення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєння) або трудовим каліцтвом від 14.12.2015 №1579 причиннонаслідкового зв`язку між смертю [PERSON] та професійним захворюванням не встановлено. 18.02.2016 Обласною МСЕК №1 Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи (акт визначення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом №2 (по оскарженню) та 11.04.2016 ДУ Український державний науководослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України, м. Дніпропетровськ, (консультативний висновок позаштатної загальноінститутської медико-експертної комісії ДУ УкрДержНДІ МСПІ МОЗ України за №95) встановлено, що причинно-наслідкового зв`язку між смертю [PERSON] та професійним захворюванням немає. Також із даним консультативним висновком позаштатної загальноінституцької медико-еспертної комісії ДУ УкрДержНДІ МСПІ МОЗ України за №95 повністю погодився Державний заклад Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України, про що зазначено в листі від 05.09.2019 року №56-13(13)-581/1. В даних висновках, зазначено, що основною причиною смерті [PERSON] став інтоксикаційний синдром внаслідок карциноми гортаноглотки з інвазією в тканини дна ротової порожнини. Дане захворювання є загальним і тому причинно-наслідковий зв`язок між його смертю і профзахворюванням відсутній. Також зазначає, що не погоджуючись з даним рішенням/висновком МСЕК, позивач звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Львівської міжрайонної спеціалізованої профпатологічної медико-соціальної експертної комісії медикосоціальних експертної комісії Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: обласна медико-соціальна експертна комісія №1 комунального закладу Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи, Державна установа Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2020, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Зазначає, що висновок Міжрайонної спеціалізованої профпатологічної МСЕК Комунального закладу Львівської обласної ради Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи від 14.12.2015 №1579 про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між смертю [PERSON] та професійним захворюванням є чинним. Зазначає, що оскільки МСЕК причинно-наслідкового зв`язку між смертю [PERSON] та професійним захворюванням не встановлено, отже право на страхову виплату у позивача не виникло. Ухвалою від 29.05.2025р. замінено у справі третю особу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області на Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, у наданій суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник позивача адвокат Бордюк М.Й. в судове засідання не прибув, в ході розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача ДП «Львівувугілля» - Жовнір В.А. в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причину неявки. Представник відповідача Львівської міжрайонної спеціалізованої профпатологічно медико-соціальної експертної комісії КЗ Львівської обласної ради "Львівський обласний центр медико-соціальних експертиз" в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки. Представник третьої особи Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області Тодорович О.В. в судове засідання не прибула, в ході розгляду справи просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Із копії свідоцтва про одруження встановлено, що позивача [PERSON] є дружиною [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть встановлено, що чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідки про причину смерті, що видана 05.10.2015р. Червоноградською патологоанатомічною лабораторією Львівського обласного патологоанатомічного бюро, смерть [PERSON] настала внаслідок раку гортаноглотки. Із копії трудової книжки заведеної на ім`я [PERSON] , встановлено, що з 06.08.1966р. по 14.01.1988р. він пропрацював на шахтах ДП «Львіввугілля». Згідно відповіді Червоноградського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області від 23.10.2018р. № 60-03-1/м [PERSON] перебував на обліку у Фонді, як потерпілий на виробництві внаслідок професійного захворювання (хронічний бронхіт) і отримував щомісячні страхові виплати втраченого заробітку до дня своєї смерті [INFO] . Відповідно до довідки МСЕК серія 10ААА № 001802 від 14.12.2015р. про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом, причинного зв`язку смерті [PERSON] з професійним захворюванням не встановлено. Також встановлено, що не погоджуючись із вище вказаним рішенням МСЕК щодо невстановлення причинно наслідкового зв`язку професійного захворювання та смерті чоловіка позивач [PERSON] зверталась до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Львівської міжрайонної спеціалізованої профпаталогічної медико соціальної експертної комісії КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико соціальних експертиз», у якому просила визнати протиправним та скасувати експертне рішення/висновок викладений у довідці серія 10ААА № 001802. Із копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 року [PERSON] у позові відмовлено. Звертаючись до суду із даним позовом позивачка покликається на ст.41 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції від 28.12.2014р., який набрав чинності з 01.01.2015р. та ст. 33 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105 зі змінами, ЗУ « Про охорону праці» № 2694-ХІІ від 14.10.1992р. зі змінами, згідно яких, у випадку втрати годувальника через смерть внаслідок професійного захворювання, отриманого на виробництві, особи, що знаходились на його утриманні мають право на одноразову допомогу та щомісячні і інші виплати у зв`язку з його смертю. Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» встановлено, що у разі якщо смерть потерпілого, який одержував щомісячні страхові виплати, настала внаслідок ушкодження здоров`я від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, розмір щомісячної страхової виплати особам, які мають на це право, встановлюється виходячи із розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого. Причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.. Згідно ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105 (редакція від 01.01.2015 року): «У разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку, зокрема: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого». У разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Таким чином, позивачці для призначення виплат відшкодування шкоди в зв`язку з втратою годувальника необхідно довести, що смерть годувальника її чоловіка настала внаслідок професійного захворювання отриманого на виробництві. Натомість дослідженими висновками МСЕК причинного зв`язку смерті [PERSON] з професійним захворюванням не встановлено. Позивач скористалася правом щодо звернення із клопотанням про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №10 від 17.01.2024р. проведеної експертами КЗ Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», діагностоване у 2015р. онкологічне захворювання рак ротоглотки, яке стало причиною смерті [PERSON] у причинно-наслідковому зв`язку із професійним захворюванням легень не знаходиться. Не погоджуючись із вказаним висновком експертів позивач повторно заявляла клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, проведення якої доручити експертам Головного бюро СМЕ МОЗ України, яке судом згідно ухвали від 27.05.2024р. задоволено. Експертом до суду скеровувалося клопотання у якому зазначено, що для проведення експертизи на адресу експертної установи слід скерувати гістологічний матеріал трупа [PERSON] . Разом з тим, із відповіді Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» №1597/с від 16.08.2024р. встановлено, що гістологічні препарати секційних випадків зберігаються протягом року з дня проведення розтину. Препарати померлого [INFO] [PERSON] утилізовані. Головним бюро СМЕ МОЗ України ухвалу суду від 27.05.2024р. про проведення експертизи повернуто без виконання. Інших заяв та клопотань щодо отримання доказів у справі на підтвердження своїх вимог позивачем не заявлялося. Згідно вимог ч. 1ст. 4\~ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1статті 76\~ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 82 ЦПК України\~передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1-3,5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України\~передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позивачкою [PERSON] в ході розгляду справи не наведено доказів того, що смерть її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] є наслідком його професійного захворювання отриманого на виробництві, і знаходиться в причннно наслідковому зв`язку з цим захворюванням. Підсумовуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимог позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed