Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

17.07.2025 року позивач через систему «Електронний Суд» звернулась в Личаківський районний суд м. Львова з позовом до КСТ ІЗУМРУД, [PERSON] , Лідії, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , у якому просила зобов`язати КСТ ІЗУМРУД забезпечити повне відновлення електропостачання на ділянці № 2 та стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 150000 грн. Мотивувала позовні вимоги тим, що вона є членом КСТ «ІЗУМРУД» та власницею земельної ділянки № [NUMBER] . На вказаній земельній ділянці вона проживає разом із чоловіком та трьома дітьми, одна із яких є немовлям. З 24.06.2025 року її земельна ділянка була повністю відключена від електропостачання через дії правління КСТ «ІЗУМРУД», які не оплатили заборгованість перед Обленерго. 22.05.2025 року Обленерго офіційно повідомило відповідача про наявність заборгованості, яка може призвести до відключення електропостачання до кооперативу. Вказала, що грошових коштів у КСТ «ІЗУМРУД» для сплати боргу вистачало, однак такої не було проведено. Крім цього, 17.05.2025 року особами без офіційних повноважень їй усно повідомлено про наявність боргу за електропостачання та такі вимагали сплатити заборгованість готівкою без офіційного рахунку чи документації. Повідомила, що сплачувати заборгованість готівкою вона відмовилась, оскільки такі платежі суперечать принципам відкритості і законності КСТ. За вказаних обставин її земельну ділянку від`єднали від електроенергії, повторне відключення якої відбулось 16.07.2025 року. Зазначила, що внаслідок незаконних дій відповідача її сім`я понад 30 днів перебувала без базових умов для життя, що змусило її понести додаткові витрати на оплату і встановлення альтернативного джерела енергії, а саме системи сонячної електростанції. Таким чином, їй завдано моральну шкоду, розмір якої оцінила у 150000 грн. З огляду на викладене, просила позовні вимоги задовольнити. До матеріалів\~позовної заяви\~долучено заяву\~про забезпечення\~позову,у якій [PERSON] просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання КСТ «Ізумруд» у триденний строк з моменту постановлення ухвали здійснити оплату боргу перед Обленерго та забезпечити повне відновлення електропостачання на ділянці № 2. 21.07.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно мотивів якої просила залучити також до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . 21.07.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву про долучення письмових доказів. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 21.07.2025 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області, які отримано 18.08.2025 року. 25.07.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву про долучення письмових доказів. Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.08.2025 року матеріали позовної заяви залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. Ухвалою судді\~Пустомитівського районного\~суду Львівської\~області від\~20.08.2025\~року у задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 25.08.2025 року позивачем [PERSON] подано уточнену позовну заяву, якою усунуто\~недоліки позовної\~заяви, до відповідача КСТ «ІЗУМРУД», у якій просила зобов`язати КСТ «ІЗУМРУД» забезпечити повне відновлення електропостачання на ділянці № 2 та стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 150000 грн. Крім цього, просила витребувати у КСТ «ІЗУМРУД» фінансову звітність за останній рік та підтвердження витрат і документів, що підтверджують склад правління та осіб, які ухвалювали рішення про відключення. Ухвалою від 26.08.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 26.08.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів з підстав його необґрунтованості. 27.08.2025 року позивачем [PERSON] подано клопотання про витребування у КСТ «ІЗУМРУД» письмових доказів. Ухвалою від 28.08.2025 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у КСТ «ІЗУМРУД» належним чином засвідчені копії письмових доказів, які стосуються відключення земельної ділянки [ADDRESS] , від електроенергії 24.06.2025 року та 16.07.2025 року а саме: фінансової звітності КСТ «ІЗУМРУД»; касових книг, прибуткових та видаткових ордерів; протоколів засідань правління та зборів членів кооперативу, на яких розглядалося питання заборгованості перед ПрАТ «Львівоблененерго» та приймалися рішення щодо оплати. Уповноважено позивача Яворську О.І. на отримання у КСТ «ІЗУМРУД» витребуваних доказів, які слід надати суду. 01.09.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву, до якої долучено докази скерування ухвали про витребування доказів стороні відповідача. 03.09.2025 року представником відповідача КСТ «ІЗУМРУД» Шіверін С.М. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився у вказаний день, про що розписався у такій, долучивши протокол № 1 Загальних звітно-виборних зборів КСТ «ІЗУМРУД» від 06.07.2025 року. 15.09.2025 року позивачем [PERSON] подано письмові пояснення, згідно яких повідомила, що відповідачем не надано розрахунку заборгованості, тарифів чи рахунку для оплати, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України. Покликаючись на ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено те, що розрахунки за такі послуги здійснюються на підставі договору та за тарифами, визначеними законодавством, вказала, що у неї відсутня можливість виконати свій обов`язок щодо сплати заборгованості, оскільки відповідачем не надано можливості здійснити офіційну сплату. 23.09.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву про повідомлення додаткових обставин і долучення доказів. Вказала, що 20.09.2025 року біля її будинковолодіння відбувся інцидент за участі родича заступника голови КСТ «ІЗУМРУД» В. Шіверін, який у стані алкогольного сп`яніння наносив удари по воротах і огорожі, що призвело до пошкодження замка та створення реальної загрози проникнення на територію будинковолодіння. 04.09.2025 року представником відповідача Шіверін С.М. подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що відключення будинковолодіння позивача відбулось через наявність заборгованості зі сплати послуг за житлово-комунальні послуги. При цьому, протиправності дій КСТ «ІЗУМРУД» позивачем не доведено, як і не надано доказів на підтвердження понесення нею моральної шкоди. Окрім наведеного, вказав, що фінансова звітність надається контролюючим органам, а не окремим членам КСТ. 26.09.2025 року позивачем [PERSON] подано заяву про долучення письмових доказів. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з мотивів позовної заяви, позивач зазначає про те, що відключення її будинковолодіння від електроенергії відбулось у зв`язку із протиправними діями членів КСТ «ІЗУМРУД», що полягають у ненаданні офіційного рахунку для оплати послуг та складання акту про відключення. З цього приводу слід вказати, що відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). У відповідності до п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» електрична енергія, що купується у постачальника універсальних послуг та споживається у дачних та дачно-будівельних кооперативах, садових товариствах, гаражно-будівельних кооперативах на технічні цілі (роботу насосів) та освітлення території оплачується за цінами, за якими постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії побутовим споживачам. Із попередження про припинення постачання електричної енергії № 25/240385 від 22.05.2025 року вбачається, що між КСТ «ІЗУМРУД» та ТзОВ «Львівенергозбут» укладено договір № 2102600 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. З вказаного листа також встановлено, що станом на 22.05.2025 року у КСТ «ІЗУМРУД» існує заборгованість перед ТзОВ «Львівенергозбут» у розмірі 14482 грн. 80 коп. зі сплати послуг за електричну енергію за період з 01.04.2025 року по 30.04.2025 року. Як вбачається із пунктів 1.9, 6.3 нової редакції статуту КСТ «ІЗУМРУД» від 2016 року, товариство має печатку з своїм найменуванням, може мати рахунок в банку. Кошти товариства знаходяться на рахунку в банківській установі або можуть зберігатися у касі і витрачатися готівкою. 17.05.2025 року представниками КСТ «ІЗУМРУД» складено акт про відмову власниці земельної ділянки № 2 [PERSON] від оплати за користування електроенергією готівковими коштами, яким також попереджено власницю про відключення електроенергії у КСТ «ІЗУМРУД» через наявність в неї заборгованості. Із протоколу № 1 загальних звітно-виборних зборів КСТ «ІЗУМРУД» від 06.07.2025 року вбачається, що по восьмому питанню порядку денного, більшістю голосів затверджено рішення, яким встановлено оплату за електроенергію, водопостачання, а також збір членських і цільових внесків готівкою в касу товариства. По вказаному питанню також більшістю голосів затверджено рішення, яким відключено від електромережі товариства земельну ділянку № 2 власниці [PERSON] через несплату за користування електроенергією. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що твердження позивача в частині протиправності дій КСТ «ІЗУМРУД» не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і положеннях чинного законодавства. Із долучених доказів вбачається, що саме КСТ «ІЗУМРУД», як колективний побутовий споживач, виступає стороною у договірних відносинах із ТзОВ «Львівенергозбут» та несе обов`язок здійснювати оплату вартості спожитої електричної енергії за загальним розрахунковим приладом обліку. Таким чином, саме на членів кооперативу, зокрема позивача, покладається обов`язок брати участь у виконанні фінансових зобов`язань, в тому числі за надання послуг з постачання електроенергії, у спосіб, визначений статутом і рішеннями загальних зборів КСТ. У відповідності\~до ст.\~8\~ЗУ «Про\~кооперацію» статут\~кооперативу є\~правовим документом,\~що регулює\~його діяльність.\~Статут кооперативу\~повинен містити\~зокрема такі\~відомості: порядок формування,\~використання та\~розпорядження майном\~кооперативу;\~порядок розподілу\~його доходу\~та покриття\~збитків;\~порядок обліку\~і звітності\~у кооперативі. Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству. Доводи позивача щодо відсутності офіційного рахунку не можуть бути підставою для невиконання нею членських обов`язків, оскільки порядок розрахунків, а саме в касу товариства готівкою, визначено протоколом № 1 загальних звітно-виборних зборів КСТ «ІЗУМРУД» від 06.07.2025 року, який не суперечить та відповідає новій редакції статуту КСТ «ІЗУМРУД» від 2016 року. Крім того, суд звертає увагу, що відключення електропостачання відбулося не за рішенням КСТ «ІЗУМРУД» з власної ініціативи, а внаслідок наявності заборгованості кооперативу перед постачальником електроенергії ТзОВ «Львівенергозбут», що підтверджується попередженням № 25/240385 від 22.05.2025 року. Таким чином, дії КСТ були спрямовані на виконання договірних зобов`язань і запобіганню припинення електропостачання у всьому кооперативі. Суд також зазначає, що питання внутрішньогосподарської діяльності кооперативу, зокрема щодо встановлення форм оплати, розміру внесків, утримання інфраструктури, є сферою самоврядування КСТ та не можуть бути предметом судового втручання, якщо такі рішення прийняті у межах компетенції і не суперечать закону. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що причиною відключення земельної ділянки позивача від електроенергії стала її особиста відмова від сплати заборгованості за електричну енергію. З цього приводу суд зазначає, що споживач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату за отримані послуги. Відключення відбулося саме через наявність заборгованості. Водночас, [PERSON] не доводиться факт відсутності у неї заборгованості зі сплати послуг за електроенергію і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати вказаних послуг. Додатково суд зазначає, що несплата послуг за електропостачання та спожиту електричну енергію позивачем створювало негативні наслідки для інших споживачів електроенергії у КСТ «ІЗУМРУД», яким через наявність у [PERSON] заборгованості здійснювались відключення електроенергії. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням наведеного, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження протиправності дій КСТ «ІЗУМРУД» чи порушенні її особистих прав як члена товариства. Верховний Суд у постанові від 05.12.2022 року у справі № 214/7462/20 дійшов висновку, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за умов наявності моральної шкоди, протиправності поведінки особи, яка завдала моральної шкоди, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою, вини особи, яка завдала моральної шкоди. Водночас, позивачем не доведено ні факту виникнення моральної шкоди, ні факту її заподіяння КСТ «ІЗУМРУД», як і вини останнього. Моральна шкода відшкодовується за умови доведення факту її заподіяння. Недоведення заподіяння моральної шкоди означає, що підстави для її стягнення відсутні. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що мотиви, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Outcome: dismissed