Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

02 вересня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 110, 112, 113, 15 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 17 червня 2023 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 711. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між нею та відповідачем 17 червня 2023 року зареєстрований шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що подружні відносини між нею та відповідачем розірвані через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, несумісність характерів. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, від так шлюб між ними носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають, спільного господарства не ведуть. Ухвалою судді від 19 вересня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 07 жовтня 2025 року. Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року судовий розгляд справи було відкладено на 29 жовтня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, до позовної заяви позивачем додано заяву, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою та доданими документами повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 29 жовтня 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до\~частини другої\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 17\~червня 2023\~року Київським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Одесі Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса),\~копія якого\~долучена до\~матеріалів справи,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~17\~червня 2023\~року зареєстрували\~шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 17 червня 2023 складено відповідний актовий запис № 711. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що подружні відносини між нею та відповідачем розірвані через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, несумісність характерів. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, від так шлюб між ними носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною другою статті 18, пункту 3 статті 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України, дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи, спільних неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заяви про відновлення дошлюбного прізвища не подано, отже після розірвання шлюбу їй необхідно залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved