Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обгрунтовано наступним. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржником в розмірі портфеля заборгованості, зазначених в Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Договором про надання споживчого кредиту №2016420693 від 18.09.2017 (продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] .. Даний договір є змішаним, в ньому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було здійснено 14.07.2021. Відповідач зобов`язання за договором не виконав в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі\~58639,71 грн. (36333,56 грн. заборгованість по тілу кредиту та 22306,15 грн. заборгованість по відсотках). Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість\~за\~Договором про надання споживчого кредиту №2016420693 від 18.09.2017 (продукт CARD) в сумі 58639,71 грн.,\~а також судові витрати у справі, що складаються із сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну (правничу) допомогу, докази щодо розміру якої будуть подані з урахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 28.08.2025 представником позивача подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Пригоцьким В.А. подано відзив на позовну заяву, у якому викладено наступне. Вимоги позивачем сформовані на суму 58 639,71 грн., але при цьому ні в самій позовній заяві, ні в доданих до неї документах немає ніяких арифметичних розрахунків, які б підтвердили (обґрунтували) розмір цієї вимоги як загалом, так і окремих її складових. Витяг з Додатку №1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 року також не містить якогось об`єктивного розрахунку боргу, який передається позивачеві. Також немає в ньому інформації і про дату складання цього додатку. Загальну суму позовних вимог містить документ, додаток до позовної заяви «Розрахунок заборгованості за договором № 2016420693 - CARD від 18.09.2017». Цей Розрахунок містить декілька колонок з назвами розрахункових операцій по кредиту клієнта [PERSON] . У підсумковому рядку колонки «Використання кредитних коштів» міститься сума позовних вимог 58 639,71 грн., при цьому вона не є результатом арифметичного розрахунку підсумкових рядків інших колонок, що було б логічним і наочним. Сума позовних вимог є результатом простого додавання сум по кожній операції відповідача з 05.10.2017 до 07.04.2021, які указані тільки в цій колонці розрахунку, що не ураховує ні сум погашення, ні сум нарахування плати за користування кредиту. Виникає сумнів щодо об`єктивності позовних вимог, оскільки позовна заява містить твердження що відповідач до певного числа здійснював платежі останній 14.07.2021, при тому, що ніяких таких платежів наведений Розрахунок заборгованості не містить. Не мітить розрахунку позовних вимог і додаток до позовної заяви, який називається «Звіт-рахунок за період з 18.09.2017 по 24.03.2023 р.» (сформовано 08.01.24). Але цей Звіт-рахунок містить-таки операцію погашення кредиту за 14.07.2021, яка не указана в указаному вище Розрахунку. При цьому Звіт-рахунок не має обов`язкових реквізитів, які повинен мати первинний документ чи бухгалтерський регістр, які надають йому юридичної сили. Відбитки печаток та штампів «Згідно з оригіналом» цього також не роблять. Відсутність розрахунку позовних вимог унеможливлює перевірити розмір процентної ставки, яку застосував позивач. Зокрема, у кредитному договорі є відомості про декілька таких ставок: «Процентна ставка за кредитом. Тип процентної ставки фіксована процентна ставка 0,01% річних», «Реальна річна процентна ставка 30,26% річних», «40% річних», «0,15 процентів за день» . Прослідкувати кореляцію між ними та операціями до яких вони застосовуються за представленими документами неможливо. Нарахування відсотків/процентів у Розрахунку заборгованості стосується тільки якихось недозволених перевитрат, які прослідкувати в документах також неможливо. Позов не містить наступної інформації, як того вимагає Закон «Про споживче кредитування» у ст. 9 «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит»: 1) відсутній порядок обчислення процентної ставки, ч. 3, п. 4; 2) відсутня інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до ч. 2 та 3 цієї статті, яка обов`язково має включати базу розрахунку платежів, чого також немає. Отже, у матеріалах справи відсутні достатні докази, які можуть свідчити про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 04.08.2025 позовну заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання. Представника позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Пригоцький В.А. в судове засідання також не з`явилися, представник відповідача подав заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити з підстав, що викладені у відзиві, а розгляд справи просив проводити у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.09.2017 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №2046420693 на загальну суму 3692,74 грн., з яких 3278,80 грн. на придбання товару/послуг у продавця; 163,94 грн. на сплату комісії за надання кредиту, 250,00 грн. на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді (смс-інформування), строком на 10 місяців, за сплатою процентів (фіксована процентна ставка) 0,01% річних, 30,26% річних реальна річна процентна ставка. Загальна вартість кредиту 3692,90 грн. Відповідно до п. 1.2 Договору банк надає позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені договором, Додатком №1 «Графік платежів». Позичальник зобов`язаний повернути кредит та виконати всі інші зобов`язання встановлені Договором не пізніше 18.07.2018. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, визначеному в графіку платежів (п.п. 1.4, 1.4.1 Договору). За умови належного виконання позичальником кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту, банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу Master Standart, відкриває відновлювальну кредитну лінію, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Загальний розмір кредитної лінії складає 3000,00 грн.. Строк користування кредитною лінією становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Підписанням цього договору держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями угоди, публічного договору, правил і тарифів банку, з якими ознайомився сам та зобов`язується ознайомити кожну довірену особу (п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.6 Договору). Пунктами 2.4 та 2.5 Договору визначено, що за користування кредитною лінією, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладення угоди розмір процентів становить 40% річних по операціях розрахунковою карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівка в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 процентів за день. За користування кредитною лінією0 належною держателю протягом розрахункового циклу, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 процент річних (п.п. 2.4, 2.5 Договору). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитором АТ «ОТП Банк», станом на 24.03.2023 заборгованість за договором № 2016420693 від 18.09.2017 склала 58639,71 грн. (а.с. 17-52). На а.с. 53-65 міститься копія звіту-рахунку за період з 18.09.2017 по 24.03.2023 згідно якого на рахунок відповідача надійшло за період 77003,56 грн., а всього списано за період 132948,19 грн. 24.03.2023 року між AT «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265 (а.с. 11-13). Відповідно до по 3.1. Договору факторингу підписанням цього договору клієнт (АТ «ОТП Банк») гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у реєстрі боржників. За змістом п. 2.1. цього Договору боржником є фізична особа, що уклала з клієнтом кредитний договір дані про яку передані фактору відповідно до умов Договору. Пунктом 8.3.1. вказаного Договору визначено, що клієнт зобов`язаний в день підписання цього Договору підготувати і передати факторові в електронній формі електронною поштою Реєстр божників в електронному вигляді за формою, встановленою в Додатку № 1 до цього Договору з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні містись в Реєстрі боржників в електронному вигляді. Згідно п. 8.3.2. Договору факторингу в день підписання цього договору після отримання фактором Реєстру боржників в електронному вигляді фактор формує, підписує та надає клієнту для підписання Реєстр боржників у письмовому вигляді (Додаток № 1 до цього договору) та Акт приймання-передачі прав вимоги до боржників (Додаток № 2 до цього договору). Протягом 3-х робочих днів з моменту отримання клієнтом Реєстру боржників у письмовому вигляді та Акта приймання-передачі права вимоги до боржників, уповноважений представник клієнта підписує вказані документи, скріплює їх печаткою та передає підписані примірники факторові. На а.с. 13-зворот міститься Витяг з Додатку №1 до Договору Факторингу №24/03/23, де зазначено, що боржник [PERSON] має заборгованість за кредитним договором 2016420693 від 18.09.2017 на загальну суму 58639,71 грн., що підписаний директором ТОВ «Брайт Інвестмент». На виконання умов договору факторингу (п. 7.1 Договору) ТОВ «Брайт Інвестмент» перерахувало на користь АТ «ОТП Банк» кошти в сумі 7155000,00 грн., згідно платіжного доручення №46 від 24.03.2023 (а.с. 14). ТОВ «Брайт Інвестмент» направило [PERSON] вимогу від 08.01.2025 про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту (а.с. 66). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами вказаного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних його умов, який підписано сторонами договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Однак, позивачем всупереч положенням Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 не надано Реєстр боржників підписаний обома сторонами, що є Додатком № до цього Договору, а наданий Витяг підписано лише представником ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с. 13-зворот). Крім того, позивачем не надано до матеріалів позову Акту приймання-передачі прав вимоги до боржників, що підписаний AT «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент». Таким чином, суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до позивача право вимоги за вищезазначеним Договором про споживчий кредит № 2016420693 від 18.09.2017, що укладений між AT «ОТП Банк» та [PERSON] , оскільки до Договору факторингу №24/03/23, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент», позивач не надав документації, визначеної п. п. 8.3.1., 8.3.2. цього Договору. Отже, посилання позивача на те, що саме [PERSON] є його боржником за Договором факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 жодним чином не підтверджені, та докази передачі від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Брайт Інвестмент» відповідної документації, визначеної умовами вказаного Договору та у передбаченому цим Договором порядку суду не надані. Окрім того, матеріали справи не містять підтверджень про відкриття первісним кредитором АТ «ОТП Банк» позичальнику карткового рахунку та про видачу йому кредитної картки, встановлення за цією карткою кредитного ліміту. До того ж, згідно наданого позивачем звіту-рахунку за період з 18.09.2017 по 24.03.2023 вбачається, що відповідач користувався картками № [NUMBER] та № [NUMBER] ; рахунок [NUMBER] має статус закритого: боргові зобов`язання (без урахування відсотків за користування) станом на 08.01.2024 0,00 грн. Належним і допустимим доказом виникнення заборгованості за кредитним договором згідно із ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є виписка з карткового рахунку відповідача. Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо ? безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15. З огляду на викладене, у суду відсутні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що наданий позивачем звіт-рахунок стосуються саме підписаного відповідачем договору № 2016420693 від 18.09.2017. Отже, суду не надано належних доказів нарахування відповідачу грошових коштів у виді кредитного ліміту, як і загалом руху коштів по рахунку. Відповідно до \~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до \~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить висновку, що позов ТОВ «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, не доведено факт надання АТ «ОТП Банк» відповідачу кредитних коштів та наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed