Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 11.05.2024\~між ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс» та [PERSON] з використанням веб сайту navse.in.ua, укладено договір про відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На все», шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача C5025. ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс» виконав своє зобов`язання за договором та видав [PERSON] \~кошти в сумі 15000 гривень шляхом перерахування платежів через послугу АТ КБ ПриватБанк LigPay на картку [NUMBER] . Відповідач зобов`язалася повертати кредит в строк передбачений договором, протягом 300 днів. Станом на 26.08.2025 заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням Програми лояльності для споживачів\~фінансових послуг\~ТОВ «Укр\~Кредит\~Фінанс»становить 75000 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15000 гривень, заборгованості про процентам в розмірі 60000 гривень. Позивач ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс» просить\~стягнути з\~відповідача [PERSON] на свою\~користь заборгованість у розмірі 75000 гривень та\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~у розмірі\~2422\~гривні 40 копійок. 25.09.2025 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області прийнято справу до провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову додано клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явилася,\~про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення про виклик на сайті Судової влади України, оскільки за зареєстрованим місцем проживання вона відсутня, про причини неявки суду не повідомила, відзиву заяв та клопотань не подавала. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Суд установив. 11.05.2024\~між ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ\~«Укр Кредит Фінанс» укладено електронний договір\~про відкриття\~кредитної лінії\~№1393-8002 продукту «На все» шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача C5025. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та розміщених їх сайті creditkasa.com.ua. Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитом, згідно якого станом на 26.08.2025 виникла заборгованість на загальну суму 84120 гривень, що складається: з заборгованості з основного боргу 15000 гривень, з заборгованості за відсотками 66870 гривень, комісія 2250 гривень. Разом з тим, до позичальника кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 9120 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 75000 гривень. Враховуючи вищевказане, позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 15000 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 60000 гривень, що разом становить 75000 гривень. Позовні вимоги про стягнення комісії не заявлялись. Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: договором кредитної лінії №1393-8002 від 11.05.2024; паспортом споживчого кредиту; графіком платежів за договором; розрахунком заборгованості станом на 26.08.2025; листом АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування платежів через систему LigPay згідно договору з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в тому числі на картку [NUMBER] ; довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування коштів за кредитним договором №1393-8002 від 11.05.2024; розрахунком заборгованості станом на 26.08.2025; правилами акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс»; правилами відкриття кредитної лінії продукту «На все». Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 гривень (п. 4.1 договору). Строк кредиту 300 днів, дата повернення 06.03.2025 (п. 4.9 договору). Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок Кредиту: Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.2 договору). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована (п. 4.3 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом від суми виданого кредиту (п. 4.6 кредитного договору). Періодичність платежів зі сплати процентів, детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту вказується в п.5 Паспорту кредиту. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 15000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Стосовно стягнення процентів. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що нарахування процентів здійснювалось товариством за період з 11.05.2024 по 06.03.2025 включно, нарахована сума становить 66870 гривень, а враховуючи Програму лояльності до стягнення підлягає 60000 гривень, для нарахування процентів застосовувалась стандартна процентна ставка в розмірі 1,5%.( п.4.6 Договору). Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені\~Законом України «Про споживче кредитування». Так,\~Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказаним\~Законом України №\~3498-IX\~від 22\~листопада 2023 року\~Прикінцеві та перехідні\~положення Закону\~України «Про\~споживче кредитування» доповнено пунктом 17, в якому передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:\~\~протягом перших 120 днів -2,5%;\~\~протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, нормами\~Закону України «Про споживче кредитування»\~встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5 % застосовується до 22 квітня 2024 року, 1,5% - до 20 серпня 2024 року, а з 21 серпня 2024 діє процентна ставка 1%. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості процентів за кредитним договором №1393-8002 від 11.05.2024, оскільки він суперечить наведеним вище нормам права щодо максимальної денної процентної ставки. Так, на підставі вищевказаного розрахунку за період з 11.05.2024 по 20.08.2024 застосовувалися відсотки в розмірі 1,5% в день, нараховано 22950 гривень процентів (15000х102х1,5% =22950 ). За період з 21.08.2024 по 06.03.2025 має застосовуватись ставка відсотків в розмірі 1% в день. За період 198 днів має бути нараховано 29700 гривень процентів (15000х198х1,0% = 29700). Таким чином, загальна заборгованість по відсотках становить 52650 гривень (22950 + 29700 = 52650). Висновки суду. На день звернення позивача до суду зобов`язання за договором про надання кредиту № 1393-8002 від 11.05.2024 відповідач не виконала. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 67650 гривень (15000 гривень заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) + 52650 гривень нарахованих процентів). Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 90,2% від заявленої суми (67650х100:75000=90,2) Розподіл судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 гривень. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмір 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, згідно платіжної інструкції №78209 від 18.09.2025. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2185 гривень пропорційно до задоволеної частини вимог (2422,40х90,2:100=2185).

Outcome: dismissed