Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Поночовна Тетяна Борисівна, звернулась до суду із позовною заявою визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , позивач [PERSON] є донькою спадкодавця. За життя, 21 лютого 2019 року, [PERSON] склав на ім`я позивача заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті заповів мені цілий житловий будинок та присадибну земельну ділянку з господарчими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , а також належну йому земельну ділянку площею 6,84 га, яка розташована на території Любопільської сільської ради Лиманського району Одеської області, цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 5122783800:01:001:0036. 26 вересня 2024 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий, розташований в [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , посвідчене Драгой Н.І., приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1707. Однак, оформити спадщину на земельну ділянку кадастровий номер: 5122783800:01:001:0036, нотаріус не має можливості, оскільки земельна ділянка була поділена власником при житті на окремі земельні ділянки, право власності на які зареєстровані за ним же, у зв`язку із чим нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів, тому що в іншому порядку, окрім судового, вона не має можливості оформити спадщину. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача адвокат Поночовна Т.В. надала до суду заяву якою просила проводити розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Визирської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про його дату та час. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 74 та Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя, 21 лютого 2019 року, [PERSON] склав заповіт яким належний йому цілий житловий будинок та присадибну земельну ділянку з господарчими будівлями та спорудами, на якій розташований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та належну йому земельну ділянку площею 6,84 га, яка розташована на території Любопільської сільської ради Лиманського (колишнього Комінтернівського) району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер:5122783800:01:001:0036 заповідав - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом та 26 вересня 2024 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий, розташований в [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , посвідчене Драгой Н.І., приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1707. Належність земельної ділянки за кадастровим номером 5122783800:01:001:0036, адреса земельної ділянки - Одеська область, Комінтернівський район, Любопільська сільська рада; категорія земель-землі сільськогосподарського призначення, вид використання-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку 16.02.2004 р. серії ОД № 055109. За життя, спадкодавець [PERSON] дав свою згоду на поділ належної йому земельної ділянки, кадастровий номер 5122783800:01:001:0036, загальною площею 6,8415 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території колишньої Любопільської сільської ради Лиманського(нині Одеського) району Одеської області ( за межами населеного пункту), на 8 (вісім) окремих частин, відповідно доданих документів. Право власності на зазначені поділені земельні ділянки спадкодавця підтверджується витягами з ДЗК, витягами державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які додаються до позову, тобто це земельні ділянки за кадастровими номерами 5122783800:01:001:1097, 5122783800:01:1098, 5122783800:01:001:1099;5122783800:01:001:1100, 5122783800:01:001:1101, 5122783800:01:001:1102, 5122783800:01:001:1103, утворені шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 5122783800:01:001:0036. Листом приватного нотаріуса Лиманського районного Нотаріального округу Одеської області Драгой Н.І. повідомлено позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на земельну ділянку з кадастровим номером 5122783800:01:001:0036 оскільки вона була поділена власником при житті на окремі визначені земельні ділянки, право власності на які зареєстровані за ним же. Отже, проаналізувавши надані сторонами докази та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що спірні правовідносин виникли з приводу спадкування нерухомого майна за заповітом, у разі неможливості визначити справжню волю спадкодавця. Оскільки спірні правовідносини виникли з приводу спадкування за заповітом, релевантними в даному випадку будуть норми, які регулюють спадкове право та містяться у Книзі\~шостій Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Так, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга\~статті 1236 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина перша\~статті 1222 ЦК України). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (частини друга та третя\~стаття 1225 ЦК України). Тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213цього Кодексу\~(стаття 1256 ЦК України). Основною метою цього позову є поновлення прав спадкоємців, які вважаються власниками успадкованого майна з моменту відкриття спадщини, але не можуть оформити ці права у нотаріуса. Згідно до статті 392\~ЦК України що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В цьому контексті слід звернути увагу на положення\~статті 15 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), якими передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Розглядаючи дану справу слід дійти висновку, що спір між спадкоємцями стосовно тлумачення заповіту відсутній, проте оскільки після складення заповіту спадкодавець [PERSON] здійснив поділ (дроблення) земельної ділянки яку заповідав своїй донці позивачу [PERSON] , при цьому не змінив заповідального розпорядження, позивачка не взмозі у позасудовому порядку оформити своє право на спадкування. При цьому суд приймає до уваги, що спадкодавець не відчужив жодної виниклих в результаті дроблення земельних ділянок, фактично обсяг вказаному у заповіті майна не змінився. Зважаючи на те, що нотаріус фактично відмовив позивачу в оформленні її право власності на спадкове майно, а іншого порядку поновлення їх прав не існує, суд дійшов висновку, що права та законні інтереси спадкоємиці підлягають судовому захисту, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved