Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Зміст позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у серпні 2025 звернулося до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 16.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів № 3061190224, відповідно до якого відповідачу за допомогою одноразового ідентифікатора були перераховані кошти на картковий рахунок у розмірі 4000 грн. Відповідач не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 36080,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 32080,00 грн - заборгованість за відсотками. Також позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором на адресу відповідача. У зв`язку\~з наведеним,\~позивач просить\~суд стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 3061190224 у розмірі 36080,00 грн, а також судові витрати у 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 27.08.2025 року відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 22.09.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 27.10.2025 року. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 62, 66), але у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки і не подав відзив. Згідно вимог частини 1 статті 280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 16.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 3061190224, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 4000,00 грн строком на 30 днів (до 17.03.2024) з умовою сплати процентів за зниженою процентною ставкою 1,99% (726,35% річних) та базовою процентною ставкою 2,5% (912,5% річних) від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом з можливістю пролонгації (а.с. 12зв.-16). Також, сторони погодили графік платежів, який є додатком № 1 до договору та паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 17, 19-21). На виконання умов указаного договору за допомогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» на картковий рахунок позичальника [PERSON] 16.02.2024 було перераховано кредитні кошти у розмірі 4000,00 грн (а.с. 31). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509\~ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11\~ЦК України Отже, зі змісту договору, вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним цього договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача складає суму у розмірі 36080,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 32080,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 40-43). Згідно статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Разом з тим, змінами до Закону України "Про споживче кредитування", які набрали чинності 24.12.2023, обмежено максимальний розмір денної процентної ставки. Цей розмір у період з 25.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 не може перевищувати 1,5 %. А з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки становить 1%. Сума заборгованості за цим договором у період з 16.02.2024 по 22.07.2025 складає 36080,00 грн, з них: 4000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32080,00 грн - сума заборгованості за процентами. Враховуючи, що перехідними положеннями до Закону України\~"Про\~споживче кредитування" обмежено максимальний розмір процентної ставки, відсотки в період, коли вони нараховувались в розмірі 1,5%, та 1% підлягають перерахуванню, а саме у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 виходячи з максимального розміру 1,5%, та у період з 21.08.2024 по 22.07.2025 виходячи з максимального розміру 1%. Тому, виконаний позивачем розрахунок підлягає перерахунку. Відповідно до розрахунку виконаного судом, з 32080,00 грн заборгованості за процентами у період з 16.02.2024 по 22.07.2025 стягненню підлягають 27240,00 грн. Отже, сума заборгованості, яка підлягає до стягнення за цим договором у період з 16.02.2024 по 22.07.2025 складає 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 27240,00 грн - сума заборгованості за процентами. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» 31240,00 грн заборгованості по кредитному договору, яка складається з: 4000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 27240,00 грн простроченої заборгованості за процентами. Судові витрати Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141\~ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 31240,00 грн, тобто на 86,58 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2097,31 коп. (2422,4 грн * 86,58 %) судового збору. Що стосується вимоги про стягнення 5000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частин 1, 4 статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц. Представник позивача Андрущенко Михайло Валерійович в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги, договір № 06-05/2025 від 06.05.2025 про надання правничої допомоги (а.с. 46-50). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 5000,00 грн. Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Указаний спір належить до категорій малозначних справ, обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову незначний, позови товариства ФК «ІННОВА ФІНАНС» по стягненню кредитної заборгованості є типовими та масовими, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до розміру 3000,00 грн. З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5097 грн 31 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються із судового збору (2097 грн 31 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3000 грн).

Outcome: partial