Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~У вересні 2025 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 23 червня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Коцюбинській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 09. Від шлюбу вони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом сімейного життя між сторонами виникали сварки, взаємні образи по вині відповідача, він часто дебоширив, намагався нанести удари та спричинити побої, сім`я його не цікавила, коштів на утримання та навчання дочки не надавав, постійно ставив сім`ю в затруднене матеріальне становище. На прохання змінити свою поведінку та ставлення до сім`ї відповідач не реагував. Позивачка намагалась зберегти сім`ю заради дитини, проте спільне життя стало неможливим. Крім того, [PERSON] зраджував дружині в подружній вірності, на даний час проживає з іншою жінкою. Протягом останніх п`яти років вони проживають окремо, не спілкуються, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Від представника позивачки адвоката Камінського М. В. надійшла заява про розгляд справи без присутності позивача та представника, не заперечують на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 червня 1999 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Коцюбинській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 09. Неповнолітніх дітей у них немає. Протягом сімейного життя між сторонами виникали сварки, взаємні образи по вині відповідача, він часто дебоширив, намагався нанести удари та спричинити побої, сім`я його не цікавила. Протягом останніх п`яти років вони проживають окремо, не спілкуються, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved