Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

25.07.2025 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом через систему «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 11.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір №3281568 в електронному вигляді про надання відповідачу кредиту в сумі 5000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до п.1.2 договору у розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом, відповідно до п.1.5.2 договору - за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% за кожен день користування кредитом. В подальшому 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3281568. Крім того, 10.03.2023 року було укладено договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3281568. Таким чином право вимоги за вказаним кредитним договором з відповідачем перейшло до позивача. Відповідач належним чином не виконувала умови договору, внаслідок чого станом на день формування позовної заяви має заборгованість у розмірі 43075 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн, заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги - 37125 грн, заборгованість за комісіями - 950 грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати, з яких 2422,40 грн. судовий збір та 16000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 03.09.2025 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. /а.с.2-7/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.78, 84/, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. 11.09.2021 року [PERSON] заповнила анкету-заяву на кредит №3281568, в якій зазначила свої персональні дані, контакти та бажаний розмір і строк кредиту /а.с.12/. В подальшому 11.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено Договір про споживчий кредит №3281568, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язалася повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором /а.с.13-17/. За інформацією, наданою Подільським відділом державної актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області, згідно з актовим записом про шлюб №2143 від 07.12.2023 року, складеним Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При цьому, в зазначеному актовому записі наявна відмітка про розірвання шлюбу на підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.08.2024 року по справі №506/571/24 /а.с.85/. Таким чином, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, відповідач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». При цьому, згідно з рішенням суду по зазначеній справі 506/571/24, яке наявне в Єдиному державному реєстрі судових рішень, питання про відновлення відповідачу дошлюбного прізвища не вирішувалось. Вказаний кредитний договір укладений сторонами в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 Договору). Згідно з п.п.1.2 - 1.4 Кредитного договору, сума кредиту становить 5000 грн, кредит надається на строк 3 дні з 11.09.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 14.09.2021 року. Комісія за надання кредиту - 950 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 Договору). Відповідно до 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Факт надання відповідачу коштів за вказаним договором підтверджується квитанцією Liqpay, ID платежу: 1760557221, сума платежу 5000 грн, призначення: кошти згідно договору 3281568, платник ТОВ «Мілоан» на картку [NUMBER] /а.с.20/. За інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали про витребування доказів, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 11.09.2021 року здійснено зарахування коштів на суму 5000 грн. Інформація про платника: Viplata zaima Miloan. Фінансовий номер телефону [NUMBER] /а.с.79/. Аналогічний номер телефону вказаний в п.10 Реквізити сторін, як номер телефону позичальника [PERSON] . В пункті 1.5 Кредитного договору передбачено, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1325.00 грн. в грошовому виразі та 263,641,599,169,110.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 6325.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з п.п.1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом - 375 грн, які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 Договору). Згідно з п.2.2.3 Кредитного договору, Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 29.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №29-11-102, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, в тому числі і за кредитним договором №3281568, укладеним із [PERSON] , що підтверджується вказаним договором факторингу, платіжним дорученням про оплату згідно договору факторингу, актом прийому-передачі Реєстру боржників від 03.12.2021 року та витягом з Реєстру боржників від 29.11.2021 року /а.с.22-29, 30, 31, 32-35, 36/. В подальшому, 10.03.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до Боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору (Реєстр Боржників), в тому числі і за кредитним договором №3281568, укладеним із [PERSON] , що підтверджується вказаним договором факторингу, додатковою угодою №7 до вказаного договору факторингу, актом зарахування зустрічних однорідних вимог, актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.03.2023 року та витягом з Реєстру боржників (зі змінами відповідно до додаткової угоди №7) /а.с.38-40, 41, 42, 43, 44-46, 47/. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним позивачем станом на 26.06.2025 року, відповідач не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості та, на думку позивача, розмір її заборгованості складає 43075 грн, з них: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 950 грн - заборгованість за комісією, 37125 грн - заборгованість за відсотками /а.с.48/. Відповідно п.3.3.2 Кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту та за комісією, задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Що стосується відсотків за користування кредитом, слід зазначити наступне. Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. При цьому, згідно з абзацом 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тому, виходячи із аналізу абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, після спливу визначеного договором строку позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється. Така позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у пунктах 53-55. За умовами договору (п.п.1.3, 1.4 Договору), сторони визначили строк кредитування - 3 дні: з 11.09.2021 року по 14.09.2021 року. При цьому, п.2.3 Договору встановлений порядок пролонгації строку кредитування. Згідно з п.2.3.1 договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пролонгація на пільгових умовах здійснюється в порядку, передбаченому п.2.3.1.1. Договору, згідно з яким Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту: строк продовження 3 дні - комісія у розмірі 3% від поточного залишку кредиту; строк продовження 7 днів - комісія у розмірі 5% від поточного залишку кредиту; строк продовження 15 днів - комісія у розмірі 10% від поточного залишку кредиту. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Пролонгація на стандартних (базових) умовах (п.2.1.3.2 Договору): Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Датою сплати заборгованості по кредиту/сплати за продовження строку кредитування вважається дата отримання Товариством грошових коштів/інформаційного повідомлення від платіжної системи, через яку було здійснено переказ коштів, про здійснення відповідного переказу з посиланням на номер кредитного договору/ідентифікаційного коду позичальника, за умови, що в подальшому грошове відшкодування за такою операцією надійшло на рахунок Товариства (п.2.6 Договору). Як вбачається з Відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної первісним кредитором ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №3281568, укладеним з [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом /а.с.21/ Тому відповідно до умов п.2.3.1.2 Договору, після спливу 3-денного строку кредитування, встановленого договором, враховуючи, що відповідач продовжувала користуватись кредитними коштами, починаючи з 15.09.2021 року відбувалася пролонгація строку кредитування щоразу на 1 календарний день, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 14.11.2021 року. Отже, строк кредитування закінчився 14.11.2021 року. Таким чином, разом із закінченням строку кредитування припинилось право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом. Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної первісним кредитором ТОВ «Мілоан», нарахування відсотків здійснювалося згідно з п.2.3.1.2 Договору до 13.11.2021 року, тобто в межах продовженого строку кредитування. Станом на 13.11.2021 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором склав 21325 грн, з них: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15375 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 950 грн - заборгованість за комісією /а.с.21/. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.03.2023 року розмір заборгованості відповідача за кредитним договором склав 43075 грн, з них: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 950 грн - заборгованість за комісією, 15375 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом на дату відступлення права вимоги, 21750 грн - нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» відсотки за кредитним договором за період з 29.11.2021 року по 23.02.2022 року /а.с.37/. Разом з тим, згідно вищевказаного розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал», після закінчення строку кредитування, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило нарахування відсотків за користування кредитом за період 29.11.2021 року по 23.02.2022 року на загальну суму 21750 грн. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що, починаючи з 15.11.2021 року у кредитора припинилося право на нарахування відсотків за користування кредитом, а тому відсотки за користування кредитом за період з 29.11.2021 року по 23.02.2022 року в сумі 21750 грн ТОВ «Вердикт Капітал» було нараховано без відповідних правових підстав, у зв`язку з чим у їх стягненні позивачу слід відмовити. Належним розміром відсотків за даним договором є 15375 грн, які були нараховані первісним кредитором ТОВ «Мілоан» в межах строку кредитування, які слід стягнути з відповідача, частково задовольнивши позов в частині позовних вимог про стягнення відсотків. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача, складає 21325 грн, з них: 5000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15375 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 950 грн - заборгованість за комісією. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Так як позов задоволено частково (на 49,50%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1199,09 грн (2422,40 грн*49,50%). Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000 грн. Судом встановлено, що 01.07.2024 року ТОВ «Коллект Центр» уклало з Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс» договір про надання правової допомоги №01-07/2024, за умовами якого Адвокатське об`єднання «Лігал Асістанс» зобов`язалося надавати юридичну допомогу позивачу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором /а.с.56-57/. Згідно з п.п.4.1 - 4.3 вказаного договору, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці про надання юридичної допомоги. Клієнт зобов`язується оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги після надання Адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати. Факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги. Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №246 від 02.06.2025 року та витягу з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року, вартість наданої правової допомоги складає 16000 грн, а саме: - надання усної консультації - 4000 грн (2 год х2000 грн); - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 12000 грн (4 год х 3000 грн) /а.с.58, 59/. Вищевказані витрати на правову допомогу, суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000 грн. Разом з тим, оскільки позов задоволено частково (на 49,50%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7920 грн (16000 грн *49,50%).

Outcome: partial