Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У березні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Дашко В.М. звернулося до суду з позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 28.04.2010 року у розмірі 37234,35 грн. та судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 28.04.2010 року та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі цієї заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] строком дії 07/16 тип «Універсальна», на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який вподальшому збільшився до 33000,00 грн. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо її активації, користувався карткою та отримував кредитні кошти з власної ініціативи, про що свідчить виписка по рахунку. Подалі в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42,0 % річних. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримана картка «Універсальна № 5168755627381573 строком дії- 12/19. Відповідачем власноруч на планшеті 11.03.2020 року підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноруч підпису в банківській системі України», та отримав додаткову кредитну картку № [NUMBER] . На час підписання заяви відповідач мав заборгованість за відсотками в розмірі 7731,35 грн. Відповідач зобов`язався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11.02.2025 року має заборгованість у розмірі 37234,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 29503,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 7731,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також у позовній заяві міститься прохання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Позивачем до позовної заяви долучене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 04.04.2025 року ідкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 6 ст.128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Як передбачено п. 2 ч . 7 ст.128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 3 ч. 8 ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4\~ст. 130 ЦПК України). Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 279, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 28.04.2010 року та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі цієї заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] строком дії 07/16 тип «Універсальна», на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 33000,00 грн. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо її активації, користувався карткою та отримував кредитні кошти з власної ініціативи, про що свідчить виписка по рахунку. Подалі в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42,0 % річних, проти якої відповідач не заперечував та частково погашав заборгованість, що свідчить про його обізнаність з умовами кредитування. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримана картка «Універсальна № 5168755627381573 строком дії- 12/19. Відповідачем власноруч на планшеті 11.03.2020 року підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноруч підпису в банківській системі України», та отримано додаткову кредитну картку тип «Універсальна» за № [NUMBER] строком дії 12/23. Починаючи з 11.03.2020 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3. у розмірі 42,0 % та за погодженою ставкою, банком нараховано відсотків у розмірі 7731,35 грн. грн. Позивачем у березні 2022 року була скасована відсоткова ставка, а з 01.04. 2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. 11.03.2020\~року відповідачем\~власноруч на\~планшеті \~підписано заяву\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг,\~що відповідає\~вимогам Постанови\~НБУ від\~13.12.2019\~№151\~«Про затвердження\~Положення про\~застосування цифрового\~власноруч підпису\~в банківській\~системі України». На час підписання заяви відповідач мав заборгованість за відсотками в розмірі 7731,35 грн. Відповідач зобов`язався сплачувати кредитні кошти, але взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 11.02.2025 року має заборгованість у розмірі 37234,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 29503,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 7731,35 грн. Зазначене підтверджується наданою позивачем випискою за кредитним договором (випискою по рахунку), яка є первинним документом та належним доказом утвореної заборгованості, залишок якої й на 01.01.2024 (закінчення строку дії картки) також складає 37234,35 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, надана позивачем виписка по картковому рахунку відповідача , яка свідчить про тривалий час користування ним наданим кредитом, є належним доказом щодо наявності заборгованості за тілом кредиту та процентами. Посилання в позовній заяві на те, що розмір заборгованості по кредиту відповідача в сумі 37234,35 грн. складений позивачем станом на 11.02.2025 року, не є порушенням вимог закону та умов кредитного договору, оскільки зазначена сума заборгованості виникла станом ще на 01.01.2024 року ( на останній день користування відповідачем кредитним лімітом). Зазначене підтверджується банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] та узгоджується з наданим позивачем розрахунку заборгованості. Суд погоджується з такими розрахунками позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.1048-1050 ЦК України, підтверджуються наданими доказами та не спростовані відповідачем, який не надав доказів щодо погашення ним кредиту та свого контррозрахунку заборгованості по кредиту. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цій справі - АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено вище, [PERSON] був ознайомлений із запропонованими йому умовами кредитування та погодився з ними, підписавши ці умови. У зв`язку із зазначеним позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в заявленному розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 20.02.2025.

Outcome: approved