Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

29 травня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк один місяць, для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті проживала в Республіці Казахстан. Після її смерті відкрилася спадщина. Так, земельна ділянка площею 5,47 га, кадастровий номер 4823381000:04:000:0124, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Зеленогаївської сільської ради Миколаївського (в минулому Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області, належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20 грудня 2004 року, серії МК, № 044189. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. з заявою про прийняття спадщини, позивач отримав відмову у відкритті спадкової справи, оскільки ним пропущений встановлений законом строк для звернення та він не надав докази постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини. Як на причину пропуску строку звернення, позивач посилається на те, що [PERSON] померла за межами України, що ускладнено процес отримання відповідних підтверджуючих документів. До того ж, поширення пандемії COVID-19, майже унеможливила процес виїзду за кордон для нього. Крім цього, послався на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 на підставі статті 14 Закону України «Про торговопромислові палати України» від 02 грудня 1997 року №671/97-ВР, Статуту ТПП України, в якому засвідчила форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України. В зв`язку з тим, що позивач вважає поважними причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, він звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач Шевченківська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не поданий. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що відділом документаційного забезпечення і правової роботи ГУ апарату акіма Іртиського району видано свідоцтво про смерть [INFO] , № [NUMBER] , складено актовий запис №20-677-16-0000149. Після її смерті відкрилася спадщина у тому числі у вигляді земельної ділянки площею 5,47 га, кадастровий номер 4823381000:04:000:0124, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Зеленогаївської сільської ради Миколаївського (раніше - Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20 грудня 2004 року, серії МК, № 044189. Позивач є сином померлої та спадкоємцем першої черги. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Прибужанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 30 листопада 1967 року, в якому в графі мати вказана [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , позивачу отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій та у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним був пропущений встановлений законом шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, не надані докази постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину. Як зазначено\~в частині\~1\~статті 1269\~ЦК України\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~до нотаріальної\~контори заяву\~про прийняття\~спадщини. Доказів того, що позивач на день смерті спадкодавця проживав разом із ним, матеріали справи не містять. Дослідивши спадкову справу відкриту приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реуковою Н.А. за № 50/2021 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , судом встановлено, що окрім позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може продовжити строк на подачу заяви про прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. У позовній заяві позивач вказав, що ним був пропущений визначений законом шестимісячний строк, оскільки мати перед своєю смертю постійно проживала на території Республіки Казахстан, що ускладнило процес отримання відповідних підтверджуючих документів. До того ж, поширення пандемії COVID-19, майже унеможливила процес виїзду за кордон для нього. Також, однією з причин пропуску строку звернення до нотаріуса вказав військову агресію російської федерації проти України. Крім цього, послався на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 на підставі статті 14 Закону України «Про торговопромислові палати України» від 02 грудня 1997 року №671/97-ВР, Статуту ТПП України, в якому засвідчила форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської Федерації проти України. 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Предметом дослідження є поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) листом № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року на підставі статті 14 Закону України «Про торговопромислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/ обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, вказані позивачем, є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця у зверненні до нотаріуса. Враховуючи викладене, оскільки відсутні спадкоємці першої черги, ті які мають право на обов`язкову частку спадкового майна та причини через які позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк є поважними, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved