Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Адвокат Слободяник Н.С. звернулася до Доброславського районного суду Одеської області в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , за результатом якого просить зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2023 у справі № 504/4364/23, що стягуються зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме з чверті (1/4) частки на 1/8 частку від усіх доходів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 968,96 грн. В обґрунтування позову адвокат Слободяник Н.С. зазначила, що 25.06.2022 між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис №754, підтверджується копією актового запису № 754 від 25.06.2022. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.08.2024 у справі № 504/57/24 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.06.2022. У вказаного подружжя [INFO] народилась донька [PERSON] . Судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2023 у справі № 504/4364/23 стягнуто зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі чверті від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 09 жовтня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. З прийняттям судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2023 у позивача відбулась зміна сімейного стану та суттєво погіршилось його матеріальне становище. Так, 27.11.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. У вказаному шлюбі [INFO] народилась дитина [PERSON] . Таким чином, у позивача [INFO] народилась друга дитина від нового шлюбу. Забезпечення новонародженої дитини потребує значних матеріальних витрат та спрямування аліментів на першу дитину позивача у надмірному розмірі, за доводами сторони позивача, не повинно ставити у дискримінаційне становище його новонароджену дитину. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відтак, позивач має встановлений законодавством обов`язок з утримання новонародженої дитини та її матері до досягнення такою дитиною 3 річного віку, враховуючи, що остання доглядає за дитиною та позбавлена можливості одночасно працювати. Як дружина позивача [PERSON] , так і його новонароджена дитина є внутрішньо-переміщеними особами. Залишившись без свого житла, родина змушена орендувати житло у м. Дніпрі за адресою: [ADDRESS] , та вносити тривалий час за оренду житла щомісячну плату у розмірі 7000 гривень щомісячно, а з 01.07.2025 у розмірі 8000 грн. щомісячно, а також комунальні платежі, розмір яких досягає 2000 грн. щомісячно, що підтверджується копією договору найму житлового приміщення від 10.05.2024, копією договору оренди квартири від 01.07.2025. По-третє, новонароджена дитина позивача [PERSON] має проблеми зі здоров`ям з народження. Лікування та медичні процедури потребують додаткових витрат. Позивач пояснив, що такі витрати складають близько 10000 грн. щомісячно. З урахуванням вказаного, дитина більш вразлива до інфекційних захворювань, що потребує також додаткових витрат на лікування, на підтвердження чого до суду надані відповідні квитанції. Позивач є діючим військовослужбовцем, боронить державу, проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині [NUMBER] , що підтверджується копією відповідної довідки. Обсяг його грошового забезпечення залежить, зокрема, від обсягу виконання ним обов`язків військової служби. Він регулярно несе значні витрати на амуніцію. З прийняттям вищевказаного судового наказу батько поставлений у нерівні умови щодо виконання обов`язку з утримання їхньої дитини з колишньою дружиною - [PERSON] , оскільки основні витрати на дитину [PERSON] , які становлять значну частину його доходу, спрямовуються на сплату аліментів саме батьком. Більш того, у дискримінаційне становище поставлена його новостворена сім`я, зокрема, новонароджена дитина та її матір, яка здійснює догляд за нею. Акцентує увагу суду, що згідно наданої Доброславським відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформації, на виконанні вказаного відділу перебуває виконавче провадження № АСВП: 73695460 про стягнення аліментів на користь [PERSON] . Зі змісту листа Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.06.2025 (вих. № 21.13-39115) вбачається, що за період з 01.03.2024 по 01.06.2025 утримано зі [PERSON] та перераховано стягувачу аліментів на загальну суму 410656,49 грн. Станом на 24.06.2025 дані щодо боржника [PERSON] до Єдиного реєстру боржників не вносилися. Зі змісту детального розрахунку аліментів вбачається, що суми стягнень на користь відповідача щомісячно становили 69204,08 грн., 15518,75 грн, 25630 грн, 18152,20 грн., 25900,00 грн., 45429,05 грн., 20711,49, 15958,17 грн., 25630,00 грн., 25106,38 грн., 18999,19 грн. Зазначене свідчить, що розмір призначених судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2023 у справі № 504/4364/23 аліментів є абсолютно не співмірним з прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку. Просить суд врахувати, що відповідач мала б також брати участь у забезпеченні утримання дитини у співрозмірному обсязі з батьком, оскільки законодавством встановлений такий обов`язок для обох з батьків. Натомість, відповідач фактично задовольняє свої власні матеріальні потреби за рахунок позивача, який гідно несе військову службу у складних бойових умовах та він, отримавши кошти за виконання бойових завдань та, у разі отримання травми (поранення), фактично позбавлений можливості спрямувати ці кошти для відновлення стану здоров`я та забезпечення базових потреб та добробуту, не лише дитини від попереднього шлюбу та фактично колишньої дружини, що фактично зараз відбувається, але й своєї теперішньої сім`ї та новонародженої дитини. Відповідач, наскільки позивачу відомо, є здатною до праці особою, тому повинна свої потреби забезпечувати самостійно, має здатність забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і брати пропорційну участь у забезпеченні утримання малолітньої дитини. Позивач зазначає, що він утримує та забезпечує літню бабусю [PERSON] , [INFO] . Факт родинних зв`язків підтверджується доданими до позову документами. Відтак, позивач фактично забезпечує 5 осіб (себе, свою теперішню дружину та новонароджену дитину, літню бабусю, дитину від попереднього шлюбу), а також фактично за рахунок сплачуваних аліментів на користь дитини від попереднього шлюбу утримується й відповідач. По-шосте, у сім`ї у зв`язку зі сплатою завищених сум аліментів на користь позивача настільки ускладнився майновий стан, що вони не спроможні своєчасно сплачувати наявні кредитні зобов`язання та платежі зі сплати комунальних послуг, в зв`язку з чим виникла заборгованість по кредитних зобов`язаннях та зі сплати комунальних послуг, сума яких у сукупності сягає більш ніж 120 000 грн. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є, зокрема, величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї, зміна доходів, витрат, активів тощо. Після винесення судового наказу про стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) величина витрат позивача, які він несе по задоволенню елементарних базових потреб, оренді житла, сплаті комунальних послуг, здійсненні витрат на амуніцію, піклування про непрацездатного члена родини, лікування та забезпечення потреб новонародженої дитини суттєво змінилася, у зв`язку з чим позивач поставлений у скрутне становище та його майновий стан погіршився. Враховуючи зазначене вище, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років становить 1281,50 грн. (2563/2). Стягнення аліментів у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача не є співмірним з прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку, суттєво погіршує майнове становище позивача та для нього є надмірним, що ставить у скрутне становище його та його сім`ю, склад якої після прийняття судового наказу про стягнення аліментів змінився. На думку позивача, достатнім та співмірним є визначення розміру аліментів, які підлягають до стягнення на утримання доньки [PERSON] шляхом їх зменшення до «1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку». Стягнення аліментів у зазначеному розмірі відповідатиме інтересам усіх утриманців позивача, не порушуватиме прав та інтересів жодного з них, та не ставитиме його теперішню сім`ю у дискримінаційне та скрутне становище. Визначений розмір аліментів на утримання дитини, з урахуванням відомостей про доходи позивача, забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме її потребам, при цьому не порушить права позивача. Представник позивача адвокат Слободяник Н.С. надала клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі з урахуванням наданих у судовому засіданні пояснень та проголошення судового рішення без сторони позивача. Представник відповідача адвокат Мельник В.В. надала клопотання, за результатом якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, підтримала доводи, викладені у відзиві на позов. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов наступного висновку. У батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджено копією актового запису про народження сформованого у застосунку «ДІЯ». Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво серії [NUMBER] від 02.12.2020. Судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2023 по справі № 504/4364/23 зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі чверті від усіх видів доходу (заробітку), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.08.2024 по справі № 504/7/24. Позивач [PERSON] 27.11.2024 зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка [PERSON] . У шлюбі зі [PERSON] у позивача [PERSON] . [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідок від 26.05.2022 № 1239-5001655661 та від 04.04.2025 № 1239-5003650900 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 10.03.2025 фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] надав копію договору найму житлового приміщення від 10.05.2024 з додатками до нього, якими підтверджено укладення [PERSON] договору із власником про надання в користування строком на 6 (шість) місяців квартири за адресою: [ADDRESS] , з орендною платою в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. щомісячно. Відповідно до копії договору оренди квартири від 01.07.2025, [PERSON] уклала із власником договір про надання у оренду квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з орендною платою у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. строком на 12 (дванадцять) календарних місяців. Згідно з довідкою № 1598 від 20.06.2025 позивач [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частина [NUMBER] . Довідкою № 0666/118/2857 від 06.04.2025 підтверджено безпосередню участь [PERSON] в період з 01.01.2024 по 07.06.2024, з 24.06.2024 по 16.11.2024, з 04.12.2024 по 02.03.2025, з 20.03.2025 по 31.03.2025 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. З наданої позивачем довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України встановлено, що [PERSON] з 2022 року отримує дохід (заробіток) в розмірі у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до змісту листа Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.06.2025 р. (вих. № 21.13-39115) вбачається, що за період з 01.03.2024 до 01.06.2025 утримано зі [PERSON] та перераховано стягувачу аліментів на загальну суму 410656,49 грн. Станом на 24.06.2025 дані щодо боржника [PERSON] до Єдиного реєстру боржників не вносилися. Зі змісту детального розрахунку аліментів вбачається стягнення сум аліментів на користь відповідача щомісячно. Позивачем долучено заяву анкету № 41735903 від 14.02.2022 про приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», відповідно до якої [PERSON] отримала кредит у сумі 8527,00 грн. Також надано роздруківку із банківського додатку, відповідно до якої є заборгованість за рахунком у розмірі 65941,18 грн. та за комунальні послуги (теплопостачання, електропостачання, розподіл природного газу). Крім того, долучено фіскальні чеки на придбання ліків, дитячих продуктів харчування, дитячого одягу та гігієнічних товарів. З пояснень представника позивача встановлено, що саме ця кредитна заборгованість та витрати на харчування та дитячий одяг становлять для родини значний тягар. До позовної заяви долучено ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , де у графі матір зазначено [PERSON] та ксерокопію паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка, як встановлено із обґрунтування позову, приходиться бабусею позивача [PERSON] та перебуває на його утриманні. Не погодившись із позовними вимогами представник відповідача адвокат Мельниченко В.В. надала відзив на позовну заяву, за результатом якого просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. В обґрунтування відзиву навела такі обставини. Відповідач [PERSON] категорично заперечує проти задоволення позову та не погоджується з доводами позивача. Ані позивач, ані його представник жодним чином не обґрунтували, чим зміна його сімейного стану робить неможливими сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Та обставина, що у позивача народилася донька [PERSON] сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача. Дійсно дитина може потребувати витрат на лікування, однак позивачем не було надано до суду доказів, що у дитини наявне якесь серйозне захворювання і чим саме обґрунтована сума витрат на лікування у сумі 10000 грн. щомісячно, вказані витрати не були підтверджені належними і допустимими доказами. Посилання позивача, що утримання дружини [PERSON] погіршило його матеріальне становище є безпідставним, оскільки належних та допустимих доказів того, що утримання дружини впливає на його матеріальне становище таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на малолітню [PERSON] до суду надано не було. Крім того, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища як такого, наявності або відсутності у нього інших доходів, а також нерухомого або рухомого майна, що не надає можливості оцінити його майновий стан. Посилання позивача на витрати, пов`язані з орендною платою в іншому місті не можна вважати обов`язковою підставою для погіршення матеріального становища, оскільки перебування в іншому місті і витрати на оренду житла в першу чергу пов`язані з несенням служби позивачем і необхідністю перебувати біля місця несення служби, а не тільки з проживанням там його нової сім`ї. Крім цього, дружина позивача, як внутрішньо переміщена особа має отримувати матеріальну допомогу від держави щомісячно, а також отримує допомогу від держави по народженню дитини, що не може погіршувати матеріальний стан позивача. Посилання позивача на те, що він також утримує і допомагає своїй літній бабусі [PERSON] є абсолютно безпідставною підставою для погіршення майнового стану, оскільки позивач не надав суду доказів такого утримання, та не надав доказів своєї матеріальної допомоги бабусі. Більше того у позивача відсутній обов`язок по утриманню бабусі, оскільки наразі вона проживає з його батьками. Що стосується того, що розмір аліментів неспівмірний з витратами на дитину, то відповідач вважає за необхідне зазначити наступне. Витрати на дитину складаються з витрат на харчування, одяг, взуття за сезоном, іграшки, витати на обстеження та лікування, відвідування дитячого садка тощо. Відповідач з її підрахунку витрачає на дитину не менше 20 тис. грн. щомісячно. Наразі дитина не може відвідувати дитячий садочок, так як установа працює до 13:00 год. після пошкодження від ворожих обстрілів. Забрати дитину, крім відповідача нікому, її матір, з якою вона проживає, за станом здоров`я, не може цілий день сидіти з дитиною (підтверджується довідкою про стан здоров`я). Тому наразі відповідач не може вийти працювати на повний робочий день, підробляє періодично по можливості продавцем у магазині, заробітна плата складає до 10 тис. грн. Малолітня [PERSON] також мала проблеми зі здоров`ям, перебувала у лікарні, далі перебуває під наглядом у лікаря амбулаторно. Позивач [PERSON] є діючим військовослужбовцем, однак його заробітна плата не є сталою і може постійно змінюватись в залежності від перебування у зоні бойових дій. Тому відповідач вважає, що визначений судом розмір аліментів 1/ 4 частки від усіх видів заробітку (доходу) є справедливим і таким, що може забезпечувати потреби дитини. До відзиву на позовну заяву відповідач надала фіскальні чеки на придбання мобільних аксесуарів, харчових продуктів. Також долучила виписку із медичної карти № 10866 стаціонарного хворого, згідно якої [PERSON] , [INFO] перебувала на лікуванні з 25.12.2024 до 07.01.2025 у КНП «ООДКЛ» ООР, лікування продовжено в амбулаторних умовах під спостереженням сімейного лікаря. Відповідно до інформації з реєстру територіальної громади про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] значиться зареєстрованою за однією адресою разом із матір`ю: [ADDRESS] . Згідно із випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована із відповідачем [PERSON] за однією адресою, поставлено діагноз: ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, стенокардія напруги, 2 ф.к., гіпертонічна хвороба ІІ ст. кризовий перебіг. ДЕП ІІ ст., варикозна хвороба нижніх кінцівок, ХВН-ІІ ст. Сторони скористались своїм правом на надання відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив. Представником позивача адвокатом Слободяник Н.С. додатково на підтвердження факту відсутності у позивача власного майна надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 445246696 від 26.09.2025, з якої вбачається відсутність у [PERSON] жодних речових прав на нерухоме майно. На підтвердження факту відсутності у позивача зареєстрованого рухомого майна надаються відомості з електронного кабінету водія. Вказані доводи представники сторін адвокати Слободяник Н.С та Мельниченко В.В. підтримали в ході судового розгляду та просили врахувати під час ухвалення судом остаточного рішення по справі. Відповідно до ст. 141\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України, \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна матеріального та сімейного стану платника аліментів є законно визначеною підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). За приписами ч.ч.2, 3\~ст.182 ЦПК України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Наданою довідкою форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України доведено, що матеріальний стан [PERSON] у порівнянні з попередніми періодами змінився у бік покращення. Суд дійшов висновку, що позивачем доведені законі підстави звернення до суду з даним позовом, а саме зміни сімейного стану, матеріального стану позивача, винаймання орендованого житла та перебування на його утриманні малолітньої дитини та дружини, що підтверджено відповідними доказами. Разом із цим, перебування позивача у статусі військовослужбовця та проходження ним військової служби за мобілізацією не є перманентною обставиною, що може змінюватись в залежності від військового стану в країні. Суд відхиляє доводи позивача як одну із обставин в обґрунтування позову, щодо наявності заборгованості за комунальні послуги та кредитних зобов`язань, які значаться за його дружиною [PERSON] , оскільки прийняття даних фінансових зобов`язань на себе прийнято позивачем добровільно під час укладення шлюбу. Утримання та матеріальна допомога, яка надається бабусі [PERSON] належними доказами не підтверджені, у зв`язку з чим, судом відхиляються. За результатом ознайомлення з представленою медичною документацією [PERSON] суд встановив потребу дитини у лікуванні у зв`язку з наявністю складного захворювання, у зв`язку з чим, приходить до висновку, щодо часткового задоволення заявлених позовних вимог. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Суд наголошує, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень\~п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial