Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

\~ Представник позивача Кириченко О.М. звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за кредитним договором №2028408412 від 03.01.2020 у розмірі 24144 грн 96 коп. Також просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 03.01.2020 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2028408412. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 18890 грн на придбання товару. Дата повернення кредиту 03.01.2022. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Відповідно до п.1.3 договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Відповідно до п. 2.1 договору Банк надає Позичальнику Кредит безготівково, шляхом перерахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Продавця, зменшених на утриману Банком Комісійну винагороду за видачу Кредиту. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №2028408412 від 03.01.2020 виконав у повному обсязі. Відповідач отримав кредитні кошти та деякий час здійснював погашення кредитної заборгованості, останній платіж здійснений відповідачем 04.06.2020 у розмірі 2800 грн 00 коп., однак перестав здійснювати платежі та не відреагував на письмову вимогу позивача про погашення кредитної заборгованості, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до розрахунку заборгованості борг відповідача становить 24144 грн 96 коп. та складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12150 грн 00 коп. та заборгованості за відсотками в розмірі 11994 грн 96 коп. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265. Відповідно до умов цього Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості. Ухвалою від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Поштове відправлення із копією ухвали суду, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулось без вручення з поштовою відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». 20.10.2025 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. На підставі частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду копію кредитного договору №2028408412 від 03 січня 2020 року; копію паспорта споживчого кредиту підписаного [PERSON] 03 січня 2020 року; додаток №1 до кредитного договору №2028408412 від 03 січня 2020 року - графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту; копію специфікації до кредитного договору; копію анкети - заяви на отримання кредиту/опитувальний лист/ від 03 січня 2020 року; рахунок-фактура № СФРКН-0000003864 від 03 січня 2020 року; видаткову накладну №ЧРКНЗ-0025 від 03 січня 2020 року . 24.03.2023 АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладений договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитним договором укладеним між банком та боржниками у розмірі Портфеля Заборгованості. З наданого Акту приймання-передачі реєстру боржників по договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами п. 8.3 Договору Факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, Реєстр боржників №1. Кількість боржників 1470. З наданого Акту приймання-передачі реєстру боржників по договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами п. 8.3 Договору Факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, Реєстр боржників №2. Кількість боржників 8073. Також позивачем суду надана виписка з особового рахунку [PERSON] із роздруківкою внутрішньобанківських операції за рахунком №2028408412_CARD, номер рахунку [NUMBER] який належить [PERSON] за період з 03.01.2020 по 24.03.2023. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору). За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Виписка про рух коштів по картці № [NUMBER] _CARD [PERSON] рахунок [NUMBER] , містить інформацію про видачу кредитних коштів, сплату за тілом та сплату з боку відповідача відсотків по кредиту за період з 03.01.2020 по 24.03.2023. Крім того, якщо особа, схвалює даний правочин своїми наступними діями, суд задовольняє позов про стягнення боргу за таким кредитним договором. Під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі повна або часткова оплата товарів (робіт, послуг), їх приймання для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину. Відповідач схвалив даний правочин своїми наступними діями неодноразово здійснив часткову оплату за кредитним договором, востаннє у червні 2020 року на суму 2800 гривень. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем. Відповідно до розрахунку заборгованості розмір заборгованості за наданим кредитом складає 24144 грн 96 коп. і вказана сума заявлена банком до стягнення. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24144 грн 96 коп. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Вирішуючи вказане питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18. Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04червня 2021року по справі №380/887/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн 00 коп., та 2422 грн 40 коп. сплаченого судового збору за поданням даного позову. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №43115064 про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «БРАЙТ ІНВСТМЕНТ» та Адвокатським бюро «ОЛЬГИ КЛЕЩ»; платіжну інструкцію №1372 від 14.08.2025 про перерахування з боку ТОВ «БРАЙТ ІНВСТМЕНТ» на користь Адвокатського бюро «ОЛЬГИ КЛЕЩ» 5000 гривень в підтвердження факту надання правничої допомоги. Заявлену відповідачем суму витрат на правничу допомогу суд вважає обґрунтованою. На підтвердження сплати судового збору в розмірі 2422, 40 грн., суду надано платіжну інструкцію №1005 від 13.08.2025. У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 2422 грн 40 коп. (сплата судового збору при подачі позовної заяви) та 5000 гривень витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved