Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

У травні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про його народження. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] , після чого над дитиною було встановлено опіку, і опікуном призначено тітку [PERSON] , яка є відповідачем у справі. У свідоцтві про народження як батько дитини зазначений [PERSON] , проте стверджує, що фактичним батьком є саме він, [PERSON] , оскільки перебував у близьких стосунках з матір`ю дитини, брав участь у вихованні, матеріально підтримував, спілкувався з дитиною, яку остання називає своїм татом. На підставі ст.ст.128, 134, 135 СК України просив задовольнити його позовні вимоги. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача у заявах підтримав позовні вимоги. Відповідач у заяві від 26.06.2025 /а.с.40/ визнала позовні вимоги повністю. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дитина має право знати своїх батьків (ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини). Предметом доказування\~у справах\~про визнання\~батьківства є\~встановлення походження\~дитини від\~певної особи. Встановлено,\~що [INFO] в м Житомир народився [PERSON] . Відповідно до даних у його свідоцтві про народження матір`ю вказана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Запис про батька вчинений за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України. У зазначеній нормі встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільно заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [INFO] мати хлопчика [PERSON] померла у віці 44 років в м Новоград-Волинський (теперішня назва Звягель) Житомирської області. Згідно рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради №1058 від 11.09.2019 [PERSON] надано статус дитини-сироти, призначено [PERSON] , [INFO] опікуном малолітнього племінника та з 12.09.2019 його влаштовано на виховання і спільне проживання до її сім`ї. Окрім того, рішенням виконкому Новоград-Волинської міської ради №47 від 20.01.2021 [PERSON] призначено опікуном над квартирою [ADDRESS] . З витягів з реєстру територіальної громади від 12.04.2025 та від 08.06.2023 вбачається, що позивач та хлопчик мали одне місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] . Дата реєстрації дитини 20.09.2016. На момент народження дитини позивач перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними було розірвано 20.08.2018, що підтверджено витягом з цифрового сервісу «ДІЯ». На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано висновок про біологічне батьківство №MGU2276 від 17.07.2025, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99,99999886%. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] обґрунтовував необхідність встановлення свого батьківства відносно сина [PERSON] необхідністю захисту його прав та інтересів. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Відповідно до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів, окрім інших, про визнання батьківства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. \~ \~ \~ \~На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п.2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Йевремович проти Сербії» зазначив, що у відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства, суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини. Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їхньої дитини, а також необхідність приймати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Верховний Суд у постановах від 13.09.2023 у справі №552/4291/22, від 31.01.2024 у справі №752/13549/22 зазначав, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом досліджено надані позивачем фотознімки, на яких зафіксовані позивач разом із малолітнім [PERSON] . Зазначені зображення відображають спільне проведення часу та взаємодію між ними, що свідчить про наявність близьких особистих стосунків. Крім того, суд звертає увагу на очевидну зовнішню схожість між позивачем та дитиною, що візуально підтверджується на зазначених фотознімках. Хоча сама по собі зовнішня схожість не може мати вирішального значення для встановлення батьківства, у сукупності з іншими доказами (зокрема, висновок про біологічне батьківство №MGU2276 від 17.07.2025, яким визначено ймовірність батьківства 99,9%) вона додатково підтверджує доводи позивача щодо існування біологічного зв`язку з дитиною. Належних та допустимих доказів на спростування кровної спорідненості позивача з дитиною [PERSON] суду не надано. Відтак, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вони підлягають до задоволення. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження та видає нове свідоцтво про народження.

Outcome: approved