Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

31.07.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді від 07.08.2025 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін. Свою вимогу\~позивач мотивує\~тим,\~що 21.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3351477, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн., а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки (терміни), що визначенні договором. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач у свою чергу не виконав умов кредитного договору. 27.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 69-МЛ. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 3351477 від 21.02.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Сума заборгованості відповідача становить 32024 грн., відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 69-МЛ від 27.05.2021 року, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8000,00 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків 24024 грн., прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 20737615/38 від 13.06.2025 року. Разом з тим вказана претензія залишилася без реагування зі сторони відповідача. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 32024грн. та понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 26.08.2025 року не з`явився. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення вручено одержувачу. В судове засідання, яке було призначено на 22.09.2025 року відповідач не з`явився. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду повернувся на адресу суду 16.09.2025 року з довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В судове засідання, яке було призначено на 10.10.2025 року відповідач не з`явився. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта від 10.10.2025 року відправлення прибуло до відділення с. Борсуки, а від 29.10.2025 року - відправлення вручено одержувачу. Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 29.10.2025 року не з`явився. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення прибуло до відділення с. Борсуки. Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 10.10.2025 року та на 29.10.2025 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 21.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3351477, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., строком на 30 днів з 21.02.2021 року, а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки (терміни), що визначенні договором. Відповідно до п. 1.5.1., 1.5.2., 1.6., 1.7. договору комісія за надання кредиту: 0,00 грн., яка нараховується за ставкою 0,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 24,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором L45725 відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», що підтверджується копією довідки виданою ТОВ «Мілоан» 12.06.2025 року. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00 грн., що вбачається з копії платіжного доручення № 40074383 від 21.02.2021 року. Відповідач у\~свою чергу\~не виконав\~умов кредитного\~договору №\~3351477\~від 21.02.2021\~року,що\~створило заборгованість\~у розмірі\~ 32024\~грн.,\~яка складається\~з простроченої\~заборгованості за\~тілом кредиту\~8000\~грн.,\~простроченої заборгованості\~за сумою\~відсотків в\~розмірі 24024\~грн.\~та простроченої\~заборгованості за\~комісією 0,00\~грн., що вбачається з копії виписки з особового рахунка за договором № 3351477 від 21.02.2021 року. 27.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 69-МЛ. Відповідно до умов цього договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 3351477 від 21.02.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Таким чином, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача. 13.06.2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направило [PERSON] письмову претензію, у якій повідомило про наявність договору відступлення права вимоги та необхідність сплатити заборгованість за кредитом. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 69-МЛ від 27.05.2021 року, сума заборгованості відповідача складає 32024 грн., з них: залишок по тілу кредиту складає 8000 грн., залишок по відсотках становить 24024 грн., залишок по комісії становить 0,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються: анкетою-заявою на отримання кредиту № 3351477 від 20.02.2021 року; договором про споживчий кредит № 3351477 від 21.02.2021 року; графіком платежів за договором про споживчий кредит № 3351477 від 21.02.2021 року, паспортом споживчого кредиту № 3351477; довідкою про ідентифікацію; копією платіжного доручення № 40074383 від 21.02.2021 року; випискою ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3351477; випискою ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з особового рахунку за кредитним договором № 3351477 від 21.02.2021 року, договором відступлення прав вимоги № 69-МЛ від 27.05.2021 року; актом приймання-передачі реєстру боржників від 27.05.2021 року до договору про відступлення прав вимоги № 69-МЛ від 27.05.2021 року; витягом з реєстру боржників. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті). Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.\~629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст.\~625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Ст.\~612\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76\~ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями ст. 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Оскільки відповідач умови кредитного договору своєчасно і в повному обсязі не виконав, кредит не сплатив в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 32024 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з [PERSON] понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України). Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 15676 від 21.07.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, стороною позивача подано до суду: Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акт наданих послуг (правової (правничої) допомоги) № 2448 від 23.06.2025 року; детальний опис наданих послуг до Акту № 2448 від 23.06.2025 року за договором про надання послуг правової (правничої) допомоги № 0605 від 06.05.2025 року, відповідно до яких надано послуги на загальну суму 7000,00 грн., а не 8000 грн., як зазначено позивачем в прохальній частині позовної заяви, хоча в тексті позовної заяви зазначено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесено витрати на професійну правничу допомогу АО «Апологет» в сумі 7000 грн., тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 7000 грн. Оскільки основні позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підлягають задоволенню, отже з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved