Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокат Буженко Ю.С., 24.06.2025 року через канцелярію подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4247, в якій просить ухвалити рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідачки [PERSON] судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., позивач [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка народилася за час перебування ними у зареєстрованому шлюбі, котрий був розірваний рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06.03.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/227/23 та номером провадження 2/444/322/2023. Після розірвання шлюбу сторін у справі, та й ще задовго до того, так як фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені значно раніше, аніж їх шлюб було розірвано, неповнолітня дочка сторін у справі [PERSON] залишилась проживати разом із позивачем [PERSON] як її батьком та перебуває на його утриманні. Незважаючи на те, що відповідачка [PERSON] є матір`ю вказаної дитини, проте вона участі в її житті, навчанні та вихованні не приймає, не цікавиться її успіхами, морально не підтримує, як і матеріально не забезпечує. Так, станом на 01.06.2025 року заборгованість відповідачки [PERSON] зі сплати аліментів на їх з позивачем [PERSON] неповнолітню дочку [PERSON] становить 82 598 грн. 15 коп., й ця заборгованість надалі лише зростає. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.09.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 456/1681/23 та номером провадження 2/453/297/23, визначено місце проживання неповнолітньої дочки сторін у справі [PERSON] разом із позивачем [PERSON] як її батьком, за задекларованим місцем його реєстрації та проживання за адресою: [ADDRESS] . Відтак, позивач [PERSON] просить на підставі статей 150, 164-165, СК України свої позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав по відношенню до вказаної дитини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] , з її участю як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні цього позивача, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, не подала. Поряд з цим, позиція названої третьої особи у цій справі сформована та відображається у висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженим рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області від 21.08.2025 року за № 10 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] ». Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні цього позивача - Служби у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, до неї про позбавлення батьківських прав, не подала, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням такої відповідними доказами не навела. Заяви та клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокат Буженко Ю.С., 20.08.2025 року засобами електронного зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-1445, про виклик [PERSON] та [PERSON] , - для їх допиту в якості свідків. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, 09.09.2025 року засобами електронного зв`язку скерувала до Сколівського районного суду Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-1552, про розгляд цієї справи у цілому за відсутності уповноваженого представника та ухвалення у ній рішення про задовлення позовних втмог, враховуючи як найкращі інтереси дитини [PERSON] , [INFO] . Інших заяв та/чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею Сколівського районного суду Львівської області Микитиним В.Я., у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 26.06.2025 року було вжито заходів для отримання з Єдиного державного демографічного реєстру інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідачки [PERSON] .. Інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки [PERSON] отримано Сколівським районним судом Львівської області 26.06.2025 року за № 1517484. Так, згідно отриманих відомостей, відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відтак, ухвалою судді Сколівського крайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 26.06.2025 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки [PERSON] , яка не має статусу підприємця, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 13.08.2025 року, 11:00 год.. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Службу у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, у строк до 13.08.2025 року подати суду письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , її батьків - обох сторін у справі, а особливо позивача [PERSON] як її батька, який проживає з дитиною, бере участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, 08.09.2025 року, разом із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № ЕП-1547, засобами електронного зв`язку надійшов до Сколівського районного суду Львівської області письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] [INFO] , разом із копією рішення виконавчого комітету Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області від 21.08.2025 року за № 10 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] ». Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 13.08.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 11.09.2025 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 11.09.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Буженка Ю.С. про виклик свідків. Постановлено здійснити виклик у судове засідання, що буде призначене для розгляду цієї справи по суті, [PERSON] та [PERSON] , для їх допиту в якості свідків у цій справі. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 11.09.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 21.10.2025 року о 14:00 год.. Про місце, дату та час зазначеного судового засідання, призначеного для розгляду цієї справи по суті, повідомлено її сторін та інших учасників. Постановлено також здійснити виклик у призначене судове засідання неповнолітню [PERSON] , [INFO] , для заслуховування її думки у цій справі. Постановлено також здійснити виклик у призначене судове засідання [PERSON] та [PERSON] , для їх допиту в якості свідків у цій справі. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 21.10.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд цієї справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі статей 280-282 ЦПК України. Сторони та інші учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте відповідачка [PERSON] у таке судове засідання не з`явилася, не повідомивши про поважні причини такої своєї неявки. Не забезпечила явку уповноваженого представника у таке судове засідання й третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, клопотавши заздалегідь про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника. Своєю чергою, позивач [PERSON] та його представник - адвокат Буженко Ю.С., будучи присутніми у судовому засіданні з розгляду цієї справи по суті, вимоги позовної заяви підтримали повністю, просили такі задовольнити з підстав, що у ній викладені. Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників справи на відповідних етапах були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] та його з відповідачкою [PERSON] неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , й причетність до такого порушення їх прав зазначеної відповідачки за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що сторони у справі у період з 07.08.2010 перебували у шлюбі, котрий був розірваний рішенням Жовківського районного суду Львівської області, ухваленим 06.03.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/227/23 та номером провадження 2/444/322/2023, що 11.04.2023 року набрало законної сили (копія міститься у справі, а. с. 16-18). За час перебування у вказаному шлюбі, а саме [INFO] , у сторін у справі народилася дочка [PERSON] .. Сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про її народження на бланку серії [NUMBER] , виданим Верхнячківською сільською радою Сколівського району Львівської області 13.01.2011 року відповідно до актового запису про народження № 2 (копія міститься у справі, а. с. 15). Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 26.09.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 456/1681/23 та номером провадження 2/453/297/23, що 27.10.2023 року набрало законної сили (копія міститься у справі, а. с. 19-24), визначено місце проживання неповнолітньої дочки сторін у справі [PERSON] разом із позивачем [PERSON] як її батьком, за задекларованим місцем його реєстрації та проживання за адресою: [ADDRESS] . Своєю чергою, задекларованим місцем реєстрації та проживання відповідачки [PERSON] є [ADDRESS] , що стверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру за № 1517484 від 26.06.2025 року (міститься у справі, а. с. 42). На підставі заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухваленого 27.04.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/930/23 та номером провадження 2/444/483/2023, що 30.05.2023 року набрало законної сили, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] , починаючи з 28.03.2023 року, щомісячно стягуються аліменти на їх неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виконаного головним державним виконавцем Сколівського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного МУЮ Радевичем В.Ф. у виконавчому провадженні № 78200556 (копія міститься у справі, а. с. 35-37), станом на 01.06.2025 року заборгованість відповідачки [PERSON] по сплаті аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , становить 82 598 грн. 15 коп.. Докази на підтвердження погашення вказаної заборгованості відповідачкою [PERSON] не подано. Допитані в якості свідків [PERSON] , який є рідним братом позивача [PERSON] , та [PERSON] , яка є товаришкою колишньої сім`ї сторін у справі, під присягою надали показання, згідно з котрими відповідачка [PERSON] як матір неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , після розірвання у березні 2023 року шлюбу сторін у справі, та й ще близько року до того, жодного разу її не бачила і не виявляла наміру чи бодай якоїсь заінтересованості у тому, щоб її побачити, вона не приймає участі в її розвитку, вихованні та навчанні, тобто систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дочкою, жодним чином не забезпечує її матеріально та не сприяє її духовному розвитку. Зазначили й про те, що неповнолітня дочка сторін у справі [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] як її батьком по [ADDRESS] , де відвідує школу, позашкільні гуртки, стоїть на обліку у сімейного лікаря тощо. Окремо звернули увагу на ту обставину, що описане відношення відповідачки [PERSON] до своєї неповнолітньої доки пов`язане з-поміж іншого й надуманими твердженнями про те, що ця дочка вже достатньо самостійна, а тому може сама собою заопікуватись, натомість вона намагається влаштувати своє особисте життя, то закордоном, то в Україні. Також у судовому засіданні неповнолітня дочка сторін у справі [PERSON] , [INFO] , у присутності позивача [PERSON] як свого батька та законного представника, висловилася про те, що її матір [PERSON] її покинула, зокрема така думка виразилась у відсутності будь-яких соціальних та духовних зав`язків з відповідачкою [PERSON] як матір`ю, а також у намірі надалі проживати з позивачем [PERSON] як її батьком, до досягнення повноліття. Підтвердила ту обставину, що свою матір [PERSON] не бачила вже близько трьох років, вона її на дні народження чи інші свята не відвідує, ніколи не телефонує. При цьому, була у схвильованому стані, емоційно переживала під час висловлювання у судовому засіданні своєї думки щодо матері [PERSON] .. Як вбачається з довідки, виданої Куликівським опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 17.10.2024 року за вих. № 316 (копія міститься у справі, а. с. 25), у вихованні та догляді своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , учениці 8-А класу, приймає батько [PERSON] , який постійно цікавиться її навчанням та вихованням, систематично відвідує батьківські збори, бере безпосередню участь у життя класу та закладу освіти. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] раніше не притягався до кримінальної відповідальності та судимостей не має, що стверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи о кримінальної відповідальності та наявності судимості» за станом на 04.11.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 27), він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, що стверджується інформацією, наданою КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від16.10.2024 року за вих. № 1041 (копія міститься у справі, а. с. 26), він як особа, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на сході України, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що стверджується посвідченням на бланку серії [NUMBER] від 30.04.2015 року (копія мститься у справі, а. с. 73). Судом встановлено й те, що позивач [PERSON] , будучи військовозобов`язаним, 28.02.2022 року на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», був призваний у Збройні Сили України, звідки 24.11.2023 року був звільнений (демобілізований) в запас за підпунктом «г» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається у ч. 12 цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), що стверджується даними його військового квитка на бланку серії [NUMBER] (копія міститься у справі, а. с. 72). Зі слів позивача [PERSON] , такі сімейні обставини пов`язані саме з наявністю у нього дитини віком до 18 років, яку він виховує та утримує один, в силу самоусунення відповідачки [PERSON] як матері від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до цієї дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області (міститься у справі, а. с. 61-62), рекомендовано позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , оскільки вона не цікавиться нею, не виявляє бажання це зробити, є байдужою до її виховання та навчання, а під час проведення відповідної перевірки на неодноразові запрошення не з`явилася, у телефонній розмові повідомила, що на даний час вона фактично проживає у Черкаській області разом з іншим чоловіком та наміру повертатися додому не має, при цьому не заперечувала, що вона вже понад два роки не підтримує відноси з дочкою, не допомагає їй матеріально. При цьому згаданий висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , ґрунтується на повно зібраних матеріалах проведеної перевірки, зокрема й інформації з місця проживання та навчання дитини, а також інформації, котра негативно характеризує відповідачку [PERSON] , у тому числі й підтверджує наявності у неї заборгованості зі сплати аліментів та відсутності наміру погашати таку. Вказаний висновок органу опіки та піклування затверджений рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області від 21.08.2025 року за № 10 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] » (копія міститься у справі, а. с. 60). Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року з відповідними протоколами до неї та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства». Так, згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни протиУкраїни» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант протии України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами статей 164-167 чинного СК України. Зокрема, відповідно до положеньст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В силу ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз`яснюється у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позову за результатами розгляду цієї справи. Оскільки у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачка [PERSON] як матір протягом тривалого часу, а саме з часу розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] у березні 2023 року, тай близько року до цього, не бачиться й спілкується із своєю неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , матеріально її не утримує, так як систематично допускає істотну заборгованість по сплаті аліментів, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням цієї дочки займається позивач [PERSON] як її батько, то суд переконаний, що така поведінка відповідачки [PERSON] аж ніяк не свідчить про її бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до зазначеної неповнолітньої дочки. При цьому суд також вважає за необхідне наголосити, що у судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки [PERSON] реальних і об`єктивних перешкод для спілкування із своєю неповнолітньою дочкою [PERSON] [INFO] , при її бажанні. Навпаки, встановлено те, що зазначена відповідачка не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з цією дочкою, не зверталася у правоохоронні органи для встановлення її місця проживання, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування. Відповідачка [PERSON] також не зверталася до позивача [PERSON] з пропозицією щодо її участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, надання дитині матеріальної допомоги та її участі у додаткових витратах на дитину. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання відповідачки [PERSON] брати участь у вихованні своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Отже, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що слід позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] , яка без поважних на те причин не виявляє щодо власної неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, не цікавиться її розвитком, здоров`ям, життям та потребами, а цікавиться лише питанням щодо влаштуванням свого особистого життя й створення нової сім`ї, у котрій місця для дочки немає. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, належить позбавити відповідачу [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд враховує, що позивача [PERSON] , який був мобілізованим, свого часу, а саме у листопаді 2023 року, було звільнено в запас за підпунктом «г» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається у ч. 12 цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Наведена обставина, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про ініціювання [PERSON] даного позову до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їх дочки [PERSON] , [INFO] , саме задля його ухиленням від мобілізації на особливий період. У суду також, у даному конкретному випадку, немає підстав для одночасного вирішення питання про стягнення аліментів на вказану дочку, оскільки такі аліменти вже стягуються з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] на підставі заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухваленого 27.04.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/930/23 та номером провадження 2/444/483/2023, що 30.05.2023 року набрало законної сили, й при виконанні котрого у примусовому порядку власне й утворилась заборгованість відповідачки [PERSON] зі сплати аліментів, що станом на дату ухвалення даного рішення, залишається непогашеною та лише збільшується. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1 211 грн. 20 коп. й підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «ТАСКОМБАНК» від 21.06.2025 року за № ID 8961-6201-4983-1549 (копія міститься у справі, а. с. 1), з урахуванням відповідної позиції позивача [PERSON] з вказаного приводу, який не ставить питання про їх стягнення на свою користь з відповідачки [PERSON] у випадку задоволення вимог його позовної заяви, слід залишити за ним, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved