Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №А555СТ155101216447 від 23.12.2021 у розмірі 60642,57 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети, яка разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до договору відповідачу надано кредит у встановленому розмірі зі сплатою процентів та комісії. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Відповідачем подано відзив на позов, який містить заперечення на нього. В обґрунтування зазначає, що договір про надання кредиту він з позивачем не укладав та позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви жодних доказів які б підверджували укладення такого договору. Крім того, вказує на те, що не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банк. Звертає увагу суду, що ним з 23.12.2021 року по теперішній час вже було погашено тіло кредиту у розмірі 40000,00 грн., тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представником позивача було подано відповідь на відзив в якому було наведено заперечення на поданий відзив. 09 травня 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. З позовною заявою подано клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні надали пояснення з приводу даного позову. Просили врахувати викладену позицію в відзиві та в запереченнях на відповідь на відзив. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що 24.04.2020 року [PERSON] , звернувся до позивача щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.9). Проставленням власноруч свого підпису під заявою відповідач, серед іншого, підтвердив, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між позичальником та і банком договір про надання батьківських послуг. Позичальник ознайомився з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг, погодився отримати шляхом самостійної роздруківки зофіційного сайту www.a-bank.com.ua. Також позичальник зобов`язується виконувати умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банк www.a-bank.com.ua. 23.12.2021 між відповідачем та позивачем було укладено заяву про надання послуги «Швидка готівка» № А555СТ155101216447 та такий було підписано за допомогою простого електронного підпису (а.с.12,13). Згідно заяви про надання послуг «Швидка готівка» № А555СТ155101216447 від 23.12.2021 року відповідачу надано кредит у розмірі 40000,00 грн, строком на 36 місяців, процентна ставка (фіксована) 75% на рік, комісія за надання фінансового інструменту - 0,00 грн, розмір щомісячного платежу 2845,74 грн. Номер платіжної картки що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5375235210095095 (п.9 договору). Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) - 102446,44 грн (п.10). Також матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», підписаний відповідачем 23.12.2021 року простим електронним підписом Відповідно до меморіального ордеру №TR.20813032.25520.3201 від 23.12.2021 року відповідачу було надано кредит у сумі 40000,00 грн (а.с.19). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №А555СТ155101216447 від 23.12.2021 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом станом на 30 квітня 2025 року загальний залишок заборгованості становить 60642,57 грн, яка складається з: 37445,18 грн - залишок заборгованості за тілом кредиту, 23197,39 грн - залишок заборгованості за процентами. Вказана вище заборгованість підтверджується також випискою по кредиту, долученою до матеріалів справи АТ «Акцент-Банк». Також суд звертає увагу, шо відповідачем погашалася кредитна заборгованість, зокрема у розмірі 41436,00 грн, що підтверджується випискою по кредиту від 13.10.2025. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Також, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором №А555СТ155101216447 від 23.12.2021 року, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача станом на 30.04.2025 становить у розмірі 60642,57 грн, яка складається з: 37445,18 грн - загальний залишок заборговності за наданим кредитом (тілом кредиту), 23197,39 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. При цьому, відповідач не оспорював укладення ним кредитного договору, отримання ним кредиту, а також погашав кредитну заборгованість (а саме у розмірі 41436,00 грн, остання проплата 23.04.2025 - у розмірі 6000,00 грн). Відповідно до виписки по кредиту станом на 12.10.2025 №1QKJ-ADG2-D3IU-5BL1, яка долучена відповідачем до справи, заборгованість за кредитом №А555СТ155101216447 становить у розмірі 54642,57 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, з урахуванням погашеної відповідачем заборгованості та відповідно до останньої виписки по кредиту, становлять у розмірі 54642,57 грн, а тому позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2180,16 грн.

Outcome: partial