Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

01.09.2025 ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», в особі представника Пархомчука С.В., через систему "Електронний суд" звернулось з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.01.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем був укладений кредитний договір №2501506586/208451 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу грошові кошти в сумі 2000 грн строком на 30 днів з умовою сплати процентів у розмірі 1,85% в день. 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» був укладений договір факторингу №1-31/05/21, за яким новий кредитор отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» був укладений договір відступлення права вимоги, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 26.05.2025 року становить 6070,60 грн, з яких: 2000,00 грн\~заборгованість за тілом кредиту; 4070,60 грн\~заборгованість за процентами. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу представником позивача не ініціювалось. Ухвалою суду від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі. В судове засідання представник позивача не прибув, позовна заява містить прохання представника позивача про здійснення розгляду справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про час, день та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. Причини неявки суду невідомі. Судові повідомлення та документи, які надсилалися відповідачу рекомендованим листом за адресою його зареєстрованого місця проживання, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав. Згідно із вимогами ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію вимоги від 27.05.2025; виписку з особового рахунка за кредитним договором №2501506586/208451; довідку про ідентифікацію; копію індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №2501506586/208451 від 14.01.2020; копію договору факторингу від 31.05.2021; витяг з реєстру боржників; копію договору відступлення права вимоги від 03.06.2021; витяг з реєстру боржників; копію платіжних доручень; копію повідомлення ТОВ «Платежі Онлайн» від 19.08.2025 з додатком, суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1,5,6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 14.01.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2501506586/208451 в електронній формі, за яким кредитор надав відповідачу грошові кошти в сумі 2000 грн строком на 30 днів, тобто до 12.02.2020 з умовою сплати процентів в розмірі 1,85% за кожен день. Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку, відповідачці нарахована заборгованість за вказаним кредитним договором, у розмірі 6070,60 грн, з яких: 2000,00 грн заборгованість за кредитом та 4070,60 грн заборгованість за відсотками, однак даних яким чином вона нарахована, за який період та з якої процентної ставки, вказана виписка не містить (а.с.10). Таким чином, суд вважає, що за 30 днів строку кредитування позичальник мав сплатити проценти в сумі 1110,00 грн, а загалом з тілом кредиту\~3110,00 грн. 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» був укладений договір факторингу, за яким новий кредитор отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» був укладений договір відступлення права вимоги, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 27.05.2025 позивач звернувся до відповідачки з вимогою про погашення заборгованості за кредитом, однак дана вимоги залишена нею без задоволення (а.с.9). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Відповідно до\~ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі статями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За такого укладення договору в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора прирівнюється до укладення договору в письмовій формі. Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ним за договором №2501506586/208451 від 14.01.2020 року становить 6070,60 грн, з яких: 2000,00 грн\~заборгованість за тілом кредиту; 4070,60 грн\~заборгованість за процентами. Згідно зі\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, тому його заборгованість має бути стягнута на користь нового кредитора. За такого, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту по вказаному вище договору в сумі 2000,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за вказаним вище договором, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. При цьому, як вказано вище, відповідно до договору №2501506586/208451 від 14.01.2020 року проценти за 30 днів користування становили 1110,00 грн. Припис абзацу 2 ч.1\~ст.1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З цього слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Крім того відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року №723/304/16-ц провадження №14-360цс19 стягнення процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права. За такого, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу двох видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох процентів річних від простроченої суми. Отже позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за процентами в межах строків кредитування в сумі 1110,00 грн. Загалом за договором №2501506586/208451 від 14.01.2020 року підлягає стягненню заборгованість в сумі 3110,00 грн, з яких: 2000,00 грн\~тіло кредиту; 1110,00 грн\~проценти, тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі\~ст. 141 ЦК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 51,23%, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1240,99 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial