Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , представник позивачки [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміну\~способу їх\~стягнення на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилася дочка: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2009 року з [PERSON] було стягнуто в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина навчається у Лановецькій філії ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» за професією кухар-кондитер, в зв`язку з чим потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо, а тому, витрати на утримання дочки зросли. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання дитини є занадто низьким та значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не може забезпечити рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дочки. В зв`язку з наведеним позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення та стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання спільної дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] , представник позивача [PERSON] не з`явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивачки надійшла заява слухати справу в їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим, що він сплачує аліменти в розмірі 1600.00 грн, на даний час звільнений з лав ЗСУ за станом здоров`я та зареєстрований як безробітний в центрі зайнятості, а тому заявлений позивачкою розмір аліментів для нього буде надмірним. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд з`ясував наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2008 року Якимівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2009 року вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання їх дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 жовтня 2009 року. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 18 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №11 від 18 лютого 2010 року, після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 18 листопада 2011 року Краснолуцькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] 18 листопада 2011 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №6, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно Відомості №4234/10-05 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої головним спеціалістом відділу організації надання адміністративних послуг Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області 04 серпня 2025 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Відповідно до Акта №18/03-48/5 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи, виданого 01 серпня 2025 року старостою Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області А.Усік, [PERSON] , [INFO] , проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Батько [PERSON] разом із ними не проживає. Як вбачається з Довідки №202510210098763, виданої 21 жовтня 2025 року Тернопільським обласним центром зайнятості, [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , зареєстрований як безробітний у Тернопільській філії Тернопільського обласного центру зайнятості з 16 вересня 2025 року. Його дохід за період з 17 вересня 2025 року по 05 жовтня 2025 року становить 5023.65 грн, з них: за вересень 2025 року 3733.33 грн, за жовтень 2025 року 1290.32 грн. Згідно квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки №10 від 15 вересня 2025 року, №2 від 08 жовтня 2025 року, [PERSON] здійснював платежі на суму 1600.00 грн, отримувач Бережанський ВДВС, призначення платежу аліменти. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Статтями\~8,\~11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до\~ст.9 Конституції України\~діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою\~статті 150 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином,\~Сімейний кодекс України\~виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України\~встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому суд зауважує, що за обставинами даної справи, інформації про дохід платника аліментів, наявність в нього витрат, що такий дохід перевищують, сторонами не надано, однак останній в свою чергу, не наводить жодних обставин, що б вказували на неможливість працевлаштування, наявність обмежень за станом здоров`я або ж власну непрацездатність. Згідно зі\~статтею 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст статтей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів (постанова Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі №759/22898/20 (провадження № 61-7913 св 22), постанова Верховного Суду від 24 травня 2023 року в справі №372/3260/20 (провадження № 61-8523св22). СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Указана позиція неодноразово підтримана Верховним Судом у постановах від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі №545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18, провадження № 61-16697св21. Відповідно до частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII\~частину першу\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~СК України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~СК України\~навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення (постанови ВС від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17, від 15.10.2025 в справі №686/28590/23). Крім того, суд відкидає доводи відповідача про те, що сплата ним аліментів іншій дитині виключає можливість сплати ним аліментів у більшому розмірі, ніж стягується на даний час, оскільки наявність дітей від іншого шлюбу сама по собі не є підставою для зменшення мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який встановлений частиною другою\~статті 182 СК України\~(постанова ВС від 19 лютого 2025 року в справі №367/10126/19), а також хоча і є обставиною, пов`язаною зі зміною його сімейного стану та враховується при визначенні розміру аліментів відповідно до імперативної вказівки\~ст.182 СК України, однак не свідчить про зміну матеріального стану платника аліментів. Відповідно до позиції, сформульованої в постанові ВС від 15 жовтня 2025 року в справі №686/28590/23, у\~статті 192 СК України\~перелічені обставини, які враховуються для збільшення розміру аліментів. Такі обставини є оціночними. Тобто в кожному конкретному випадку суд, з урахуванням судового розсуду, повинен навести, які саме обставини змінилися, і чому визначений розмір є необхідним і достатнім. Завдання суду полягає в тому, щоб знайти справедливу рівновагу між інтересами дитини та можливостями платника; конструкція «необхідний і достатній розмір аліментів» охоплює не лише фізичне утримання, а й забезпечення соціального та інтелектуального розвитку дитини, виходячи з рівня життя, який вона мала б за спільного проживання батьків. Таким чином, беручи до уваги норму законодавства про рівні обов`язки батьків щодо утримання дітей, виходячи з забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, який не може забезпечити інтереси дитини, суд вважає, що права позивачки\~ [PERSON] порушені,\~тому її\~позов \~підлягає до\~задоволення шляхом\~збільшення розміру\~аліментів,\~що стягуються\~з [PERSON] \~в її\~користь на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~300\~гривень щомісячно\~до досягнення\~нею повноліття\~до 1/4\~частки з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму на\~дитину відповідного\~віку, які стягувати щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.141 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 1211 гривень 20 копійок судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved