Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

24.06.2025 [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову та до повноліття дитини На обґрунтування позовних вимог зазначає таке. 20.04.2024 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини у сторін погіршились стосунки, вони не підтримують шлюбні стосунки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання син. Ухвалою від 01.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в судове засідання; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 02.09.2025 відповідач засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву (надійшов до суду 04.09.2025), в якому просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування своєї позиції зазначив таке. Він є батьком дитини - сина [PERSON] . Від народження дитини постійно надає матеріальну допомогу на утримання сина, що підтверджується квитанціями, доданими до позову на суму 190 612,68 грн. Це допомога на придбання дитячого візочка, дитячих іграшок, пелюшок, одежі, придбання ліків та продуктів, оплату комунальних послуг. З березня 2024 року відповідач майже не має прибутку, тому не може сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Відповідач має кредитні зобов`язання, однак через певні обставини, у нього утворилась заборгованість. Майна на праві власності не має. Крім того, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Правом на подання відповіді на відзив позивачка не скористалась. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. 20.04.2024 сторони зареєстрували шлюб (а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого, відповідно до копії свідоцтва про шлюб є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлено у 2025 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначив таке: - відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачці на її утримання та утримання дитини, зокрема для придбання необхідних речей; - відповідач не має постійного заробітку; - відповідач має кредитні зобов`язання; - позивачка також звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав копії: - довідки з Пенсійного фонду України форми ОК-7 за період з 2011 року по 2025 рік; - кредитного звіту з Українського бюро кредитних історій; - ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2025 у справі № 753/13533/25; - квитанцій про перерахування коштів. Суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими з огляду на таке. Згідно з наданими відповідачем квитанціями (а.с. 45-134) відповідач здійснював перерахування коштів позивачці, зокрема на особисті витрати позивачки та її дитини, на придбання кроватки, на продукти. Разом із тим, добровільне надання матеріальної допомоги відповідачем позивачці на її утримання та дитини, не позбавляє позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою з Пенсійного фонду України форми ОК-7, доданої до позову відповідачем, та відповіддю № 1834666 від 30.06.2025 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, відповідач за період з березня 2025 року по липень 2025 року мав дохід (а.с.27-29). Наявність кредитних зобов`язань не звільняє відповідача від обов`язку, передбаченого ст. 180 СК України, щодо утримання дитини до досягнення повноліття. Звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання є її правом, передбаченим ст. 84 СК України та не є предметом спору в цій справі. Крім того, суд, перевіривши матеріальний стан відповідача, встановив, що відповідач на праві власності має земельну ділянку у с. Велика Олександрівка Бориспільського р-ну Київської обл. Оскільки малолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач є особою працездатного віку, доказів незадовільного стану здоров`я не надав, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення, утримання та виховання власної дитини нарівні з позивачкою, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, беручи до уваги те, що будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем суду надано не було, суд стягує з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.06.2025 (дати подання позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідач, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст.141,142 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн у дохід держави.

Outcome: approved