Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1.Представник ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-211165 від 14.08.2019. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14.08.2019 р. між [PERSON] та АТ «Кредобанк»(первісним кредитором) укладено кредитний договір №CL-211165 відповідно до умов Банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк свої зобов`язання виконав, натомість позичальник ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 08.11.2023 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 148992, 61 грн., з яких: строкове тіло кредиту - 66234,03грн., прострочене тіло кредиту - 30431, 88 грн., прострочені відсотки 52326,70 грн. 08.11.2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до боржника [PERSON] . Боржника повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. В подальшому, 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс». Після зміни кредитора відповідач надалі не виконує свої зобов`язання щодо сплати боргу, внаслідок чого, новим кредитором за період з 09.11.2023 по 28.02.2025 на суму боргу згідно умов кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 108805,99 грн. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 257798,60 грн. а також судові витрати у справі. 1.2.Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 14.04.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків. 23.04.2025 після усунення недоліків справу прийнято до провадження, ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження в справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 02.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що надійлав заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення кореспонденції за місцем реєстрації, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат за вказаною адресою відсутній», також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 14.08.2019 [PERSON] звернувся до АТ «Кредобанк» із анкетою-заявою про отримання готівкового кредиту. Відповідно до умов Договору Банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту (а.с. 13). Розглянувши заяву відповідача, сторони уклали Кредитний договір №CL-211165, згідно якого банк зобов`язався здійснити кредитування рахунку клієнта на наступних умовах: сума та валюта кредиту 100000 грн. на поточні потреби, дата надання кредиту - 14.08.2019, строк кредитування - 60 місяців терміном до 13.08.2024 (п.2.1-п.2.3), За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 55% річних, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму боргу за кредитом за методом "факт/360" за ставкою 55% річних з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту(п.4.1.Договору) Кошти видаються позичальнику на безготівковий формі шляхом перерахування кредитних коштів. (а.с.7-9). У Додатку №1 до Договору від 14.08.2019 сторонами погоджено та підписано графік платежів та сукупної вартості кредиту, згідно якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.9 зворот). Додатковим Договором №1 від 05.05.2020 до Кредитного Договору №CL-211165 сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів (відповідно графік платежів від 14.08.2019 втратив чинність) (а.с.10). Додатковим Договором №1 від 18.09.2020 до Кредитного Договору №CL-211165 сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів, згідно якого термін повернення кредиту встановлюється до 13.08.2025 (відповідно графік платежів від 05.05.2020 втратив чинність) (а.с.11-12). Підписуючи основний Договір №CL-211165 та Додаткові Договори від 05.05.2020 та 18.09.2020, відповідач підтвердив, що з умовами надання кредиту, викладеними в договорах ознайомлений та погоджується. Однак, відповідач належним чином не виконав умови договору в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 08.11.2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами (а.с.17-18). Згідно із додатком №1 до договору факторингу від 08.11.2023 до ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним Договором №CL-211165 в сумі 148992,61грн. (а.с. 17). 12.12.2024 рішенням №12/12/24-1 учасника ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» змінено найменування ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» (а.с.24). Як вбачається із досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 30.01.2024, ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» повідомило [PERSON] про заміну кредитора у зобов`язанні за кредитним договором від 14.08.2019 з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» та про необхідність сплати заборгованості за договором у розмірі 148992,61грн. протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення, але в будь-якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги (а.с.16) Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 02.11.2020 по 28.02.2025, виконаного ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС», заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28.02.2025 становить 257798, 60 грн., яка складається із: сума заборгованості в розмірі 148 992,61 грн. нарахованої станом на 08.11.2023 (день отримання прав вимоги) та суми нарахованих відсотків за період з 09.11.2023 по 28.02.2025 у розмірі 108805,99грн. (а.с.41). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1.Суд робить висновок, що 14.08.2019 року між [PERSON] та первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, було укладено Кредитний договір №CL-211165 про відкриття кредитної лінії. [PERSON] будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав особисто Основний договір (строк якого визначений 60 місяців), а в подальшому Додаткові договори до основного, якими було продовжено термін повернення кредиту до 13.08.2025 (тобто строк дії договору загалом склав 6 років), таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , відтак у нього виникло зобов`язання повернути кошти, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а тому наданий позивачем розрахунок станом на 08.11.2023 здійснений первісним кредитором на загальну суму заборгованості у розмірі 148992,61 грн. за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті, тож позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. 5.2.Суд також перевірив нараховані вже позивачем ТОВ ФК «Аксіліум Фінанс» відсотки після отримання права вимоги за кредитним договором №CL-211165 за період з 09.11.2023 по 28.02.2025 який складає 1 рік 3 місяці 20 днів (загалом 478 днів), у розмірі 108805,99 грн, що складає 73% від загальної суми заборгованості у розмірі 148992,61 грн., і встановив, що дані нарахування є правомірними, оскільки здійснені відповідно до умов Договору за річною процентною ставкою 55 % (згідно п.4.1, п.4.2) та в межах строку дії договору (термін якого закінчується 13.08.2025). 5.3. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "ФК"Аксіліум Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому підлягають повному задоволенню. 5.4. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ ФК «Аксіліум Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №24/01/25 від 24.01.2025; Актом надання послуг №1 від 27.01.2025 , ордером про надання правничої допомоги та свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльністю адвоката Альховської І.Б.( а.с.20-23). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, за відсутності заперечень з боку відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 3093,58 грн.(а.с.5).

Outcome: approved