Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Фуєл Юкрейн» про стягнення грошових коштів. Позов мотивує тим, що 12 березня 2024 року він уклав з ТОВ "Фінанс [PERSON] " в особі директора Олега Пукія, договір позики №23331133435. Даний договір згідно пункту 1.2 Договору є договором процентної позики в розумінні статей 1046-1053 Цивільного кодексу України. Вказує, що згідно Договору, він 14.03.2024 року вніс на рахунок відповідача 50 000 гривень, що підтверджується Рахунком на оплату і Платіжною інструкцією Приватбанку. В свою чергу, ТОВ "Фінанс Фуєл Юкрейн" взяло на себе зобов`язання сплачувати йому щотижнево відсотки з розрахунку 6% на місяць за користування сумою позики. Позивач зауважує, що сума, яку за договором має щотижнево сплачувати йому відповідач після сплати всіх податків, становить 750 гривень. Згода з таким розрахунком обох сторін підтверджується неодноразовими сплатами цієї суми, що регулярно відбувалися з 3 березня по 19 вересня 2024 року. Позивач наголошує, що відповідач зобов`язаний повернути суму позики протягом 10 днів з моменту отримання Вимоги про повернення. З 14 березня по 19 вересня 2024 року Відповідач виконував свої зобов`язання в повному обсязі, щочетверга з розрахункового рахунку відповідача на його рахунок перераховувалася сума 750 гривень, але з 3 жовтня порядок виплат був порушений. Кошти, що мали надійти 3 жовтня надійшли лише 6 жовтня і не з розрахункового рахунку Відповідача а з особистої карти директора ТОВ "Фінанс Фуєл Юкрейн" [PERSON] з коментарем, що це оплата згідно договору №2333113343 від 12.03.2024 року. Наступний платіж, що мав надійти 10 жовтня - надійшов лише 28 жовтня так само з карти [PERSON] з коментарем, що це оплата згідно договору №23331133435 від 12.03.2024 року. Надалі платежі не надходили. 23 січня 2025 року позивачем за офіційною адресою для листування, зазначеною в договорі рекомендованим листом через Укрпошту направлено відповідачу Вимогу про повернення, в якій він вимагав повернення суми позики у розмірі 50 000 гривень. Однак, відповідач не отримав належним чином відправленого рекомендованого листа і Лист повернувся 27 січня 2025 року з відповідною позначкою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі вищенаведеного, просить суд стягнути з ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» заборгованість за договором позики №23331133435 61 250 гривень, з яких 50 000 грн. сума позики, 11 250 грн. невиплачені відсотки за 15 тижнів з моменту припинення виплат. Позивач в судове засідання не з`явився та в матеріалах справи міститься його заява, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутності та задовольнити таку. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.03.2024 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс [PERSON] » в особі директора Олега Пукія, було укладено договір позики №23331133435 строком на 365 днів. Відповідно до вказаного договору, сума позики (інвестиції) складає 50 000,00 грн., зі сплатою щотижнево відсотків з розрахунку 6% на місяць за користування сумою позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками. За ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що строк виконання даного договору встановлено до 365 днів з моменту підписання. Разом з тим, згідно п. 6.4.1 Договору підприємство зобов`язано повернути суму інвестиції протягом 10 днів з дня отримання Вимоги про повернення. Нарахування процентів припиняється з дня отримання вимоги про повернення. З матеріалів справи встановлено, що 23 січня 2025 року позивачем за офіційною адресою для листування, зазначеною в договорі рекомендованим листом через Укрпошту направлено відповідачу Вимогу про повернення, в якій він вимагав повернення суми позики у розмірі 50 000 гривень. Разом з тим, вказаний рекомендований листа повернувся 27 січня 2025 року з відповідною позначкою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». З наданого позивачем розрахунку у позовній заяві, заборгованість відповідача становить: 61 250 гривень, з яких 50 000 грн. сума позики, 11 250 грн. невиплачені відсотки за 15 тижнів з моменту припинення виплат. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ході судового розгляду судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів повернення грошових коштів відповідачем за договором позики в повній мірі у погоджений сторонами строк, а також повідомлень відповідача щодо існування обставин, які унеможливлюють повернення коштів. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень та в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» виконало свої зобов`язання за договором позики та повернуло грошові кошти в повному розмірі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved