Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

20 серпня 2025 до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів тимчасової державної допомоги, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у розмірі 11049,57 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] з 04.09.2019 року перебувала на обліку в органах соціального захисту населення, як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Порядок призначення та виплати тимчасової державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату регулюється Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Починаючи з 2019 року відповідач постійно зверталася до УСЗН ЗМР із заявами про призначення державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням Управління від 04.09.2025 року відповідачу було призначено державну соціальну допомогу на період з 10.06.2019 по 30.06.2019 у розмірі 11137,93 гривень на місяць, на період з 01.07.2019 по 09.12.2019 у розмірі 1204,93 гривень на місяць, надалі відповідач зверталась за допомогою кожні півроку. 14.05.2021 року відповідач особисто зверталась до Управління для продовження терміну виплати допомоги, та відповідно до вимог законодавства, підтвердження права на отримання такої допомоги. 14.05.2021 року, при зверненні до Управління для оформлення державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату відповідач заповнювала «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», а також подала пакет документів, передбачений пунктом 5 Порядку. Рішенням Управління від 28.05.2021 року відповідачу було призначено державну соціальну допомогу на період з 04.12.2020 по 09.06.2023 у розмірі 1769,00 гривні, щомісячно. У подальшому проводились автоматичні подовження строку виплати державної соціальної допомоги без додаткового звернення у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та проводились автоматичні перерахунки у зв`язку з зміною розміру прожиткового мінімуму. В результаті проведення верифікації у грудні 2023 року спеціалістами Департаменту було встановлено, що відповідач одночасно отримує пенсію за віком та державну соціальну допомогу особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 10.06.2023 року. Заповнюючи «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» [PERSON] ставила власний підпис та ознайомлювалася з тим, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, зобов`язана повідомити органи соціального захисту населення. В результаті неповідомлення відповідачем інформації про оформлення пенсії, виникли надміру виплачені кошти за період з 10.06.2023 по 30.11.2023 у сумі 11049,57 гривень. AT «Ощадбанк» на рахунок Департаменту повернуто кошти допомоги у сумі 88,53 гривень. Таким чином, сума надмірно отриманої державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату [PERSON] становить 11049,57 гривень. 05.12.2023 року за вих.№04/003/5007 відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак належна до повернення сума заборгованості, яка становить 11049,57 гривень повернута не була. Просить стягнути з відповідача на користь Департаменту 26.08.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради», в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. У наданий судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до частини 4\~статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам статей\~247,\~280,\~281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України. У відповідності до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статей 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] з 04.09.2019 року перебувала на обліку в органах соціального захисту населення, як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Порядок призначення та виплати тимчасової державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату регулюється Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098. Рішенням Управління від 04.09.2019 року відповідачу було призначено державну соціальну допомогу на період з 10.06.2019 по 30.06.2019 у розмірі 11137,93 гривень на місяць, на період з 01.07.2019 по 09.12.2019 у розмірі 1204,93 гривень на місяць, надалі відповідач зверталась за допомогою кожні півроку. 14.05.2021 року, вдповідач надала заяву та декларацію про\~доходи і майновий стан осіб для призначення тимчасової допомоги на наступний 6-ти місячний термін, де вказала тимчасова допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням Управління від 28.05.2021 року відповідачу було призначено державну соціальну допомогу на період з 04.12.2020 по 09.06.2023 у розмірі 1769,00 гривні, щомісячно. У подальшому проводились автоматичні подовження строку виплати державної соціальної допомоги без додаткового звернення у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та проводились автоматичні перерахунки у зв`язку з зміною розміру прожиткового мінімуму. В результаті проведення верифікації у грудні 2023 року спеціалістами Департаменту було встановлено, що відповідач одночасно отримує пенсію за віком та державну соціальну допомогу особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату з 10.06.2023 року. Відповідач не повідомила Управління про оформлення пенсії, у зв`язку з чим їй були надміру виплачені кошти за період з 10.06.2023 по 30.11.2023 у сумі 11049,57 гривень. AT «Ощадбанк» на рахунок Департаменту повернуто кошти допомоги у сумі 88,53 гривень. Таким чином, сума надмірно отриманої державної соціальної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату [PERSON] становить 11049,57 гривень. Статтями 15 та 16 ЦК Українипередбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам визначено Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 р. № 261. Державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам - це щомісячна державна допомога, що надається у грошовій формі особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам. Відповідно до Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату призначається непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону УкраїниПро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті , за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу. Заповнюючи «Заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» [PERSON] ставила власний підпис та ознайомлювалася з тим, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, зобов`язана повідомити органи соціального захисту населення. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, зокрема, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти. Відповідно до п. 24 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1098, якщо особою приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди на підставі своїх рішень провадять щомісячні відрахування у розмірі який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач не повідомила Департамент про зміни у майновому стані та безпідставно отримала соціальну допомогу у сумі 11049,57 гривень. 05.12.2023 року за вих.№04/003/5007 відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак належна до повернення сума заборгованості, яка становить 11049,57 гривень відповідачкою в добровільному порядку не повернута. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, та не спростувала обставини на які посилається позивач у своєму позові. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved