Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

01.09.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» - Поляков О.В., через систему «Електронний суд», подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 619045307 від 30.06.2021 у розмірі 24354,96 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 30.06.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний № 619045307 відповідно до умов якого кредитор надав відповідачці кредит у розмірі 6250,00 грн. на умовах визначених у договорі, а відповідачка зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені договором. 30.06.2021 первісний кредитор виконав свій обов`язок надавши відповідачці, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6250,00 грн. на банківську картку відповідачки № [NUMBER] , яку вона вказала у заявці при укладенні кредитного договору. Отже первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши кошти у користування відповідачці, яка в свою чергу зобов`язань належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, а згідно підписаним реєстром прав вимоги №157 від 26.10.2021 право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №05/0820-01, на виконання якого підписано реєстр прав вимоги №10 від 31.07.2023 за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки. 08.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №08/07/25-Е за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив право грошової вимоги на користь ТОВ «ФК «Ейс». Відповідно до реєстру боржників № б/н від 08.07.2025 ТОВ «ФК «Ейс» набуло право вимоги до відповідачки на загальну суму 24354,96 грн. Відтак, відповідачка має перед ТОВ «ФК «Ейс» невиконанні зобов`язання щодо повернення грошових коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило позивача звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 01.09.2025, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 02.09.2025 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 02.09.2025 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. Представник позивача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~однак при\~подачі позовної\~заяви до\~суду просив\~розгляд справи\~здійснювати у\~їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилась,\~подала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~її відсутності,\~позов визнала.\~Щодо стягнення\~витрат на\~правничу допомогу,\~вважає такі\~необґрунтованими та\~неспівмірними відповідно\~до ціни\~позову з\~урахуванням складності\~справи,\~тому просила\~такі зменшити. Також, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, просила розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості на шість місяців рівними частинами. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30.06.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 619045307 на суму 6250,00 грн. Кредитний договір укладено в формі електронного документа з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора MNV27Z4B. Згідно п. 1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6250 грн 00 коп. (шість тисяч двісті п`ятдесят грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». У відповідності п. 1.3 кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 6250 грн 00 коп. (шість тисяч двісті п`ятдесят грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору. Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором (п. 1.7. Договору). Відповідно до п.1.9. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 (три цілих шістдесят п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,01 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним (п. 1.9.1 Договору); за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті (п. 1.9.2. Договору); з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (п. 1.12.2. Договору). Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9. та 1.12.2. Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту Позичальником (п. 1.12.3. Договору). Згідно з 4.1. кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п.1.3. та п. 1.7. Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання (п. 4.2. Договору). Зазначені обставини підтверджуються копіями заявки на отримання грошових коштів в кредит від 29.06.2021 , договору № 619045307 від 30.06.2021, паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 619045307 від 30.06.2021, довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сформованою 30.08.2023, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». З копії платіжного доручення №9a8d231d-b10e-4ee9-a4b9-41e13f7b62ab від 30.06.2021 видно, що 30.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] на її платіжну картку № [NUMBER] , кошти згідно Договору № 619045307 в сумі 6250,00 грн.. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу, за умовами якого перше відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а останнє у свою чергу прийняло права вимоги до боржників, зокрема, до відповідача, про що свідчать копії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатками до нього, реєстру прав вимоги №157 від 26.10.2021. Згідно з підпунктом 1.3. договору факторингу під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з реєстром прав вимоги № 157 від 26.10.2021 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] на загальну суму 16 668,96 грн.. Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу строк дії договору закінчується 28.11.2019. 28 листопад 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткові угоди №19, №26, №27, №31, №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопад 2018 року, відповідно до яких строк дії договору факторингу було продовжено до 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року, 31 грудня 2023 року, 31 грудня 2024 року. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки, що підтверджується копіями договору факторингу та реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023. Згідно з реєстром прав вимоги № 10 від 31.07.2023 за договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] на загальну суму 24354,96 грн.. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно п.1.2 Договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» прав вимоги до боржників відбувається в момент підписанням сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого ТОВ «ФК «Ейс» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно з реєстром боржників від 08.07.2025 за договором факторингу № 08/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] на загальну суму 24354,96 грн.. Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №619045307 від 30.06.2021 видно, що станом на 31.07.2025 відповідачкою заборгованість за кредитним договором не погашена та складає 24354,96 грн., з яких: - 5967,37 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 18387,59 - прострочена заборгованість за процентами. Звертаючись до суду позивач зазначає, що первинний кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці кредит у встановленому договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідачка в односторонньому порядку відмовилась від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ході судового розгляду судом встановлений факт укладення 30.06.2021 договору кредитної лінії № 619045307 між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» що підтверджується наданим позивачем доказами, зокрема копією кредитного договору. Вище вказаний договір містять інформацію про позичальника прізвище, ім`я та по-батькові, індивідуальний ідентифікаційний номер, місце проживання, а також відповідачка підтвердила, що ознайомлена, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення із відповідачкою договору кредитної лінії № 619045307, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності та беручи до уваги факт невиконання останньою обов`язків по поверненню суми, так, як в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді, відповідачка [PERSON] зобов`язання перед кредитодавцем виконала та перерахувала у повному обсязі кошти чи виконала інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачкою грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами. Суд дійшов висновку про доведеність факту наявності заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитом та підставність позову в частині стягнення основної суми заборгованості та процентів за користування кредитом, адже підписавши кредитний договір, відповідачка [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Долучений позивачем до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачкою [PERSON] не спростований іншими розрахунками, а зазначена у ньому інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування кредитором відсотків за користування кредитом здійснювалося у межах строку та у розмірі встановленим договором. А враховуючи той факт, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги щодо відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «Таліон Плюс», який у свою чергу відступив право вимоги на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а той відступив право грошової вимоги на користь ТОВ «ФК «Ейс» на підставі договорів факторингу і такі відступлення відповідають вимогам п.1 ч.1 ст.512 та 513 ЦК України, то позов ТОВ «ФК «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» з протоколом погодження вартості послуг до Договору; додаткову угоду № 25770531177 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012; довіреність від 04.12.2024; акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025, згідно з якими АО "Тараненко та партнери" надало правову допомогу ТОВ «ФК «Ейс» щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на загальну суму 7 000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно також відзначити, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. Відповідачка [PERSON] подала заяву, у якій зазначила, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним відповідно до ціни позову з урахуванням складності справи та просила витрати на правничу допомогу зменшити. Суд вважає, що наявні підстави для зменшення витрат на правову допомогу на підставі наступного. Відповідно до Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved