Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» (далі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулось до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 19.05.2023-100001408 від 19.05.2023 у розмірі 13 636,06 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що 19.05.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою (позичальницею) в електронній формі було укладено кредитний договір № 19.05.2023-100001408, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000 грн строком на 56 днів на реквізити електронного платіжного засобу позичальниці. Кредитний договір підписаний позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Під час укладення кредитного договору [PERSON] пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Відповідачка за умовами договору отримала кредит на умовах строковості, платності та поворотності, зобов`язувалася його повернути та сплатити проценти за користування кредитом та комісію, пов`язану з наданням кредиту, на умовах визначених договором. Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі надавши відповідачці кредит у передбаченому договором розмірі. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.07.2023 утворилась заборгованість у розмірі 13 636,06 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000 грн, заборгованості по процентам в розмірі 5\~586,06 грн, заборгованості по комісії в розмірі 1050 грн, чим порушуються права та інтереси Товариства. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 червня 2025 року справу передано для розгляду за підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полонського районного суду Хмельницької області від 10.07.2025 головуючим суддею по справі визначено суддю Горщара А.Г. Згідно з ухвалою судді від 15 липня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачці копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем цінним листом 17.06.2025. Судом за зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] надіслана копія ухвали про відкриття провадження, конверт з вкладенням повернутий на адресу суду з довідкою відділення Укрпошти від 22.07.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення вважається врученим. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 19.05.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19.05.2023-100001408. При укладенні вказаного кредитного договору відповідачкою було пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку, під час якої з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі шляхом підписання відповідачкою одноразовим ідентифікатором А789 пропозиції позивача укласти електронний кредитний договір (оферту) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», надання ТОВ «Споживчий центр» заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальниця ознайомилася 19.05.2023 за посиланням htpp://sgroshi/com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», а також відповіді позичальниці про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, підписаної вказаним одноразовим ідентифікатором, надісланим на номер телефону зазначений позичальницею. Відповідно до умов заявки та відповіді позичальниці про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору № 19.05.2023-100001408 [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000 грн шляхом перерахунку коштів за реквізитами електронного платіжного засобу позичальниці 4028-08ХХ-ХХХХ-3623 на строк 56 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 13.07.2023, період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту (надалі черговий період), процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка: ставка «Економ» у розмірі 1,2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом першого чергового періоду та протягом періоду «Економ», ставка «Стандарт» в розмірі 1,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, окрім першого чергового періоду та періоду «Економ», комісія, пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 1050,00 грн. Сторони також погодили графік платежів (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором), відповідно до якого сплата відповідних платежів за кредитним договором здійснюється шляхом внесення чотирьох платежів протягом чотирьох чергових періодів, визначили загальний розмір кожного платежу та його складові, загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку. Вказаний графік платежів підписаний позичальницею одноразовим ідентифікатором А789. Видача кредитних коштів за договором кредиту № 19.05.2023-100001408 від 19.05.2023 підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» з системи «LigPay» від 19.05.2023, ID платежу 2313519244, відповідно до якої 19.05.2023 о 13:29 год. на номер платіжного інструменту 402808*23 здійснено перерахування коштів в розмірі 7 000 грн, призначення платіжної операції: видача за договором № 19.05.2023-100001408. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. За умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та комісію в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. \~ \~ \~ \~ Однак [PERSON] свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Відповідно до довідки-розрахунку за кредитним договором № 19.05.2023-100001408 від 19.05.2023 загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 13636,06 грн та складається з: 7000,00 грн - основний борг, 5586,06 грн проценти, 1050 грн - комісія. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту,\~\~ у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~\~передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд вважає, що сукупністю наданих позивачем доказів доведено укладення між сторонами кредитного договору № 19.05.2023-100001408 від 19.05.2023, який підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора. Товариство виконало умови договору та надало позичальниці кредит в розмірі 7 000 грн. [PERSON] свої обов`язки за договором не виконала, у встановлений договором строк кредит не повернула, відсотків за користування кредитними коштами та комісію, пов`язану з наданням кредиту, не сплатила. Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір, позивач має право вимагати від позичальниці повернення кредиту, сплати процентів за його використання та комісії. Станом на час розгляду справи відповідачка не надала доказів сплати нею зазначеної суми заборгованості за кредитом, не скористалася своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подала відзиву на позовну заяву, не надала власного розрахунку заборгованості, не навела жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню. В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved