Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 27 липня 2003 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей: повнолітню [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте за роки перебування у шлюбі стосунки між подружжям поступово погіршувались. Позивачка вказала, що причиною розірвання шлюбу стала подружня зрада відповідача, яку позивачка не може пробачити. Також позивачка зазначила, що між подружжям втрачено почуття любові та поваги, які служать основою для побудови сім`ї, зникло взаєморозуміння та на даний час шлюб є виключно декларативним та без фактичних сімейних відносин, тому подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї є неможливим та таким, що суперечить інтересам усіх членів сім`ї. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 30.12.2024 вищевказану заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 30.12.2024 та копією позовної заяви із доданими до неї документами, отримано відповідачем особисто 07.02.2025, що підтверджується відповідною розпискою. (а.с. 18). Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Також, враховуючи положення п. 1 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 30.12.2024 вважається врученою відповідачу 07.02.2025. У строк, визначений судом ухвалою від 30.12.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов. Водночас, 19.02.2025 від позивачки на адресу суду надійшла заява, зокрема, про надання подружжю строку на примирення. Ухвалою суду від 20.02.2025 подружжю було надано строк для примирення шість місяців та зупинено провадження у справі до 20.08.2025. Ухвалою суду від 21.08.2025 було поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачкою разом із позовною заявою, чи інші клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 04.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27.07.2003 Виконавчим комітетом Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 12. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 6) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має двох спільних дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 7-8) Наведені позивачкою у позові обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Судом вживались заходи щодо примирення подружжя, згідно ст. 111 СК України, однак примирення не відбулось. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачкою у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно із ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 27.12.2024. (а.с. 3) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved