Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

25.08.2025 позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.02.2022 ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] уклали електронний кредитний договір (акцептування оферти) про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2948510085-201846, відповідно до якого [PERSON] отримала від ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» кредит у розмірі 3 500,00 грн строком на 20 днів. 07.03.2023 між ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» та позивачем був укладений договір про відступлення прав вимоги № 07/03/2023, умовами якого визначено, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату отримує належні ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 2.1. вказаного договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. 18.02.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та позивачем був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25, умовами якого визначено, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату отримує належні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 2.1. вказаного договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатку № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2948510085-201846 від 21.02.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 07.03.2023, наданим позивачем, заборгованість за тілом кредиту складає 3 500,00 грн, заборгованість за відсотками 1 360,00 грн. Сума заборгованості разом 4 860,00 грн. 2. 19.02.2022 ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] уклали електронний кредитний договір (акцептування оферти) про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1205049803542, відповідно до якого [PERSON] отримала від ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» кредит у розмірі 2 000,00 грн строком на 30 днів. 29.05.2023 між ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір факторингу № 29-05/23, умовами якого визначено, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату отримує належні ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 2.1. вказаного договору клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 5 521 385,31 грн, а фактор зобов`язується здійснивши фінансування у порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно з п. 2.3. цього договору з моменту відступлення (передачі) фактору прав вимоги, фактор є таким, що замінив клієнта у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги. До фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема фактор має право здійснювати перерахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів). Відповідно до п. 2.4. договору фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. 18.02.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та позивачем був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25, умовами якого визначено, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату отримує належні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 2.1. вказаного договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1205049803542 від 19.02.2022 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 29.05.2023, наданим позивачем, заборгованість за тілом кредиту складає 2 000,00 грн, заборгованість за відсотками 3 777,20 грн. Сума заборгованості разом 3 777,20 грн. 3. 22.12.2021 ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] уклали електронний кредитний договір (акцептування оферти) про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4804051, відповідно до якого [PERSON] отримала від ТОВ «МІЛОАН» кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 15 днів. 25.07.2024.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем був укладений договір факторингу № 25-07/2024, умовами якого визначено, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату отримує належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 2.1. вказаного договору клієнт - первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або виникне у майбутньому у сумі 106 716 309,37 грн, а фактор здійснивши фінансування у порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно п. 2.3. цього договору до фактора переходять права клієнта як первісного кредитора за договорами про споживчий кредит в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зокрема фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за користування кредитом та/чи процентів, за порушення грошового зобов`язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за договорами про споживчий кредит (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені клієнтом) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення неустойки (штраф, пеня) за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій відповідно до умов договорів про споживчий кредит. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4804051 від 22.12.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 04.03.2022, наданим позивачем, заборгованість за тілом кредиту складає 6 946,00 грн, заборгованість за відсотками 1 316,83 грн, заборгованість за комісією 500,00 грн. Сума заборгованості разом 8 762,83 грн. Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 27.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Позивач у судові засідання не з`являвся, проте у позовній заяві клопотав розгляд справи здійснювати за його відсутності. Крім того позивач повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, хоча належним чином була повідомлена про місце, час і дату судових засідань, зокрема, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі, судових повісток (рекомендовані повідомлення поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідачки, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Крім того, відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, на підставі ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та постановити заочне рішення у справі. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Суд установив, що 21.02.2022 [PERSON] за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через особистий кабінет на веб-сайті та/або відповідний мобільний додаток уклала з ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» договір № 2948510085-201846 про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальниця отримала кредитні кошти у сумі 3 500,00 грн строком на 20 днів, згідно з п. 2.1. договору товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором, а саме у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), редакція якого наведена в додатку № 1 до цього договору (а. с. 15). Отже, тіло кредиту - 3 500 грн, строк надання кредиту - 20 днів, стандартна (у т. ч. денна) процентна ставка - 1,95 % в день. Згідно з п. 5.6. договору № 2948510085-201846 підписанням цього договору позичальник підтверджує, що відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до моменту укладання цього договору йому надано повну та вичерпну інформацію та документи, що забезпечує правильне розуміння суті наданої фінансової послуги. Правила про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору з відповідачем, надані суду. Факт укладення кредитного договору та погодження усіх його умов сторонами підтверджуються копією договору № 2948510085-201846 «Проста позика» про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 21.02.2022 та паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачкою належним чином електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х8383САG 21.02.2022. На підтвердження належного підписання сторонами наведених вище документів позивач зазначає, що [PERSON] , шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора акцептувала кредитний договір. З боку позикодавця договір був підписаний ТОВ «ІНКАСО ФІНАНС» за допомогою ЕЦП, про що зазначено у договорі позики (а. с. 15). Суд також установив, що 19.02.2022 [PERSON] за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через особистий кабінет на веб-сайті та/або відповідний мобільний додаток уклала з ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» договір № 1205049803542 про надання фінансового кредиту кредиту продукту «СТАРТ», за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у сумі 2 000,00 грн строком на 30 днів, згідно з п. 2.2.2.1. позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний у реквізитах договору, у строки передбачені договором, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), редакція якого наведена в додатку № 1 до цього договору (а. с. 28). Отже, тіло кредиту - 2 000 грн, строк надання кредиту - 30 днів, індивідуальна процентна ставка - 1,482 % в день та базова процентна ставка - 1,9 %. Згідно з п. 5.1. договору № 1205049803542, невід`ємною частиною цього договору є правила затверджені Протоколом № 04/02/22 Загальних Зборів Учасників ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» від 04.02.2022 та паспорт споживчого кредиту, які надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується з правилами і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: dodam.com.ua Внутрішні правила про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору з відповідачем, надані суду. Факт укладення кредитного договору та погодження усіх його умов сторонами підтверджуються копією договору № 1205049803542 про надання фінансового кредиту продукту «СМАРТ» від 19.02.2022 та паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачкою належним чином електронним підписом одноразовим ідентифікатором J9S3J7 19.02.2022 [PERSON] . На підтвердження належного підписання сторонами наведених вище документів позивач надає також довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] , яка шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора акцептувала кредитний договір. З боку позикодавця договір був підписаний ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» з допомогою ЕЦП, про що у матеріалах справи також наявний відповідний протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису та результат перевірки підпису (а. с. 57). Суд установив, що 22.12.2021 [PERSON] за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через особистий кабінет на веб-сайті та/або відповідний мобільний додаток уклала з ТОВ «МІЛОАН» договір № 4804051 про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальниця отримала кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн строком на 15 днів, згідно з п. 1.4. договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 06.01.2022, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), редакція якого наведена в додатку № 1 до цього договору (а. с. 49). Отже, тіло кредиту - 10 000 грн, строк надання кредиту - 15 днів, стандартна (у т. ч. денна) процентна ставка - 0,63 % в день та одноразова комісія за надання кредиту - 5,00 %. Згідно з п. 6.3. договору № 4804051, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору; він не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив товариство (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), зокрема позичальник підтверджує, що він не подавав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, стосовно нього відсутнє відкрите провадження у справі про неплатоспроможність (банкрутство) та, що на момент укладення цього договору підстав передбачених Кодексом України з питань банкрутства для відкриття такого провадження не існує; вся інформація надана товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; він відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору; він не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в момент укладення цього договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» у редакції, чинній на момент укладення кредитного договору з відповідачкою, надані суду. Факт укладення кредитного договору та погодження усіх його умов сторонами підтверджуються копією договору № 4804051 про надання споживчого кредиту від 22.12.2021, паспортом споживчого кредиту та анкетою-заявою на кредит № 4804051, які підписані відповідачкою належним чином електронним підписом одноразовим ідентифікатором Z47188 22.12.2021 [PERSON] . На підтвердження належного підписання сторонами наведених вище документів позивач надає також довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] , яка шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора акцептувала кредитний договір. З боку позикодавця договір був підписаний ТОВ «МІЛОАН» з допомогою ЕЦП. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними довідками про переказ грошових коштів на картку позичальника. Отже, суд уважає встановленою та доведеною належними доказами обставину укладення кредитного договору між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства щодо укладення договорів в електронній формі та погодження його умов сторонами. Крім того, позивач надав суду квитанцію iPay сервіс онлайн платежів вих № 2873_250428114023 від 28-04-2025 щодо договору № 2948510085-201846, у якій зазначається, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію НБУ « 21/788-рк від 01.05.2023 року. Між товариствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/08-08 від 2020-08-20. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта : 21-02-2022 20:43:12 на суму 3 500, грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції у системі iPay.ua - 139470606, призначення платежу : Зарахування 3 500 грн на картку [NUMBER] та довідку вих. 340 від 14.03.2023, у якій вказано, що ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» надає інформацію щодо даних, які підтверджують зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта, право вимоги за якими передано ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору факторингу № 07/03/2023 від 07.03.2023 року: ПІБ боржника - [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , кредитний договір - 2948510085-201846, платіжна система - IРay, ID транзакції - [NUMBER] (а. с. 58). Згідно з п. 3.2. договору позики № 2948510085-201846 від 21.02.2022 кредит надається одноразово, шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 (реквізити сторін) цього договору - [NUMBER] . Таким чином, суд має можливість ідентифікувати операцію по перерахунку грошових коштів у розмірі 3 500,00 грн як таку, що відбулася на користь відповідачки і саме [PERSON] отримала наведені кошти, що доводиться достатніми доказами. Щодо розрахунку заборгованості за договором № 2948510085-201846 від 21.02.2022 станом на 07.03.2023 суд вбачає, що відповідачка не сплачувала протягом строку, жодних платежів як для покриття основної суми кредиту, так і для покриття відсотків за користування ним. Також, позивач надав суду інформаційну довідку Platon вих. № 2494/06 від 29.06.2023 до договору № 1205049803542, у якій зазначено, що , ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція. Сайт торговця: DODAM.COM.UA, тип транзакції: видача, дані транзакції: номер транзакції - 34527-92508-12393, сума транзакції, грн - 2 000, дата та час проведення транзакції - 2022-02-19 16:00:52, номер карти - [NUMBER] , Approval code - [NUMBER] , банк-емітент - PRIVAT BANK, опис - Loan transfer та підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів у рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-250 від 27.10.2021 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції - f665dd7c-81d6-481c-831e-ec7e8f33ffc4, надавач платіжних послуг - ТОВ «ПрофітГід», код ЄДРПОУ: 39932827, ліцензія на переказ коштів без відкриття рахунку НБУ № 21/991-рк від 29.05.2023 року, платник - ТОВ ФК ВІВА КАПІТАЛ, код 40860735, номер транзакції - 34527-92508-12393, дата/час здійснення переказу коштів - 2022-02-19 16:00:52, сума переказу, грн - 2 000, номер платіжної картки отримувача - [NUMBER] , код авторизації - 368663, код RRN - 003202475147, призначення переказу - Loan transfer. Згідно з п. 1.1. кредитного договору № 1205049803542 від 19.02.2022 кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та у правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СТАРТ» ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ». Таким чином, суд має можливість ідентифікувати операцію по перерахунку грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн як таку, що відбулася на користь відповідачки і саме [PERSON] отримала наведені кошти, що доводиться достатніми доказами. Згідно з розрахунком заборгованості відповідачка не сплачувала протягом строку, жодних платежів як для покриття основної суми кредиту, так і для покриття відсотків за користування ним. Позивач надав суду квитанцію LIGPAY, у якій зазначається ID операції: 1860780352; Order ID: 8000747е-51f4-413e-bee5-bbe9f526bc49-6377578721; ідентифікатор еквайра: АТ КБ «ПриватБанк»; ідентифікатор платіжного пристрою: І01306PL; сума та валюта операції: 10000,0 UAH; час та дата операції: 2021.12.22 16:26; призначення платіжної операції: кошти згідно договору 4804051; платник - назва: ТОВ «МІЛОАН» (видача); сайт: https://miloan.ua; ідентифікатор платника: 40484607; IBAN: [NUMBER]; телефон: [NUMBER]; отримувач - найменування платіжної системи: VISA; номер платіжного інструменту: [NUMBER] (АТ КБ ПриватБанк Ліцензія НБУ № 22 від 05.10.2011). Згідно з п. 2.1. кредитного договору № 4813932 від 26.11.2021 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Таким чином, суд має можливість ідентифікувати операцію по перерахунку грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн як таку, що відбулася на користь відповідачки і саме [PERSON] отримала наведені кошти, що доводиться достатніми доказами. Відповідно до розрахунків заборгованості відповідачка частково здійснювала платежі на виконання умов договору та частково сплачувала заборгованість, яка у неї виникла у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору. Таким чином, на день подання позову до суду - 25.08.2025 заборгованість відповідачки становила: 19 400,03 грн. Проаналізувавши розрахунок заборгованості відповідачки, наданий ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», суд дійшов такого висновку. 21.02.2022 відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 3 500,00 грн. З 21.02.2022 по 13.03.2022 відповідачці нараховувалися відсотки у розмірі 68,25 грн у день (3 500 ? 1,95 % = 68,25 грн). Досліджуючи розрахунок заборгованості суд дійшов висновку, що відповідачка до закінчення строку кредитування - 13.03.2025 жодних платежів не проводила. Таким чином, суд доходить переконання про те, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 500,00 грн є підставними. Щодо відсотків, нарахованих позивачем, то суд уважає за необхідне зазначити таке. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості суд встановив, що такий не суперечить умовам кредитного договору. Виходячи із наведеного суд резюмує, що сукупна сума стягнення за відсотками повинна складати 1 365,00 грн. Зважаючи на засаду диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд уважає, що з відповідачки слід стягнути ту суму заборгованості за відсотками, яку просить позивач, а саме 1 360, 00 грн. Враховуючи зазначене вище, позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором, а саме: 1) прострочену заборгованість за тілом кредиту - 3 500,00 грн; 2) прострочену заборгованість за нарахованими відсотками - 1360,00 грн, що разом становить - 4 860 грн. Проаналізувавши розрахунок заборгованості відповідачки, наданий ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ», суд дійшов такого висновку. 19.02.2022 відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 2 000,00 грн. З 19.02.2022 по 21.03.2022 відповідачці нараховувалися відсотки у розмірі 29,64 грн у день (2 000 ? 1,482 % = 29,64 грн). 29,64 ? 30 днів = 889,20 грн. Протягом строку кредитування вказаного у п. 1.5. договору (30 днів) відповідачка не сплачувала відсотки за користування кредитом, але продовжувала ним користуватися. Відповідно до п. 1.7.3. якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення строку дії договору без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за індивідуальною процентною ставкою за весь строк строку дії договору не застосовуються (скасовуються) з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 693,50 процентів річних. що становить 1,9 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та/або індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом. З огляду на вище зазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення строку дії договору є факт продовження користування кредитом понад строк дії договору (неповернення кредиту у визначений договором строк/термін платежу), з урахуванням всіх продовжень строку дії договору на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дії договору, виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 50% (п`ятдесят) процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Тому позивач у новому періоді, починаючи з 16.04.2022 по 30.06.2022, почав нараховувати відсотки у розмірі 1,9 % на стандартних (базових) умовах, що становить 38,00 грн у день (2 000 ? 1,9 % = 38 грн). 38 ? 76 = 2 888,00 грн (період з 16.04.2022 по 30.06.2022). Проаналізувавши розрахунок заборгованості суд дійшов висновку, що відповідачка до закінчення строку кредитного договору - 30.06.2022 (п. 5.2. договору) жодних платежів не проводила. Таким чином, суд доходить переконання про те, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 000,00 грн є підставними. Щодо відсотків, нарахованих позивачем, то суд уважає за необхідне зазначити таке. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості суд встановив, що такий не суперечить умовам кредитного договору. Виходячи із наведеного суд резюмує, що сукупна сума стягнення за відсотками повинна складати 3 777,20 грн. Враховуючи зазначене вище, позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором, а саме: 1) прострочену заборгованість за тілом кредиту - 2 000,00 грн; 2) прострочену заборгованість за нарахованими відсотками - 3 777.20 грн, що разом становить - 5 777,20 грн. Проаналізувавши розрахунок заборгованості відповідачки, наданий ТОВ «МІЛОАН», суд дійшов такого висновку. 22.12.2021 відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 10 000,00грн. Відповідачка 06.01.2022 сплатила грошові кошти у розмірі 2 433,00 грн, 21.01.2022 - 1 272,00 грн, 28.01.2022 - 1 227,00 грн, 03.02.2022 - 1 172,00 грн, 10.02.2022 - 2 076,00 грн. Після цього жодних платежів [PERSON] не проводила. Суд звертає увагу, що відповідно до п. 6.7. правил відкриття кредитної лінії у разі недостатності суми здійсненого платежу для сплати заборгованості в повному обсязі, кошти сплачені позичальником спрямовуються на погашення заборгованості у такій послідовності: 1) нараховані прострочені проценти, комісії; 2) прострочена заборгованість за кредитом; 3) нараховані проценти; 4) нарахована комісія за надання кредиту 5) заборгованість за кредитом; 6) нарахована неустойка, проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання. Заборгованість кожної наступної черги погашається після повного погашення заборгованості попередньої черги. Товариство має право в будь-який момент змінити чергу (пріоритет) для погашення заборгованості за кредитом в односторонньому порядку, якщо це не суперечить законодавству. Після прийняття товариством часткового виконання/погашення заборгованості графік розрахунків (платежів) може коригуватись (оновлюватись), в частині визначення залишку суми кредиту, комісії (якщо застосовується), процентів за користування кредитом та може (необов`язково) передбачати розмір нарахованої неустойки та інших платежів або лише інформація щодо актуального розміру заборгованості в особистому кабінеті позичальника. Зазначена черговість погашення заборгованості не поширюється на випадок сплати позичальником комісії (винагороди) за управління та обслуговування кредиту необхідної для продовження строку кредитування, оскільки здійснення позичальником часткового/повного погашення заборгованості за кредитом не передбачає сплати такої комісії (винагороди). З 22.12.2021 по 06.01.2021 (15 днів) відповідачці нараховувалися відсотки у розмірі 63,00 грн у день (10 000 ? 0,63 % = 63,00 грн). 63 ? 15 днів = 945,00 грн. Протягом строку кредитування вказаного у п. 1.3. договору (15 днів), в останній день пільгового періоду (06.01.2022) відповідачка здійснила платіж за користування кредитом у розмірі 2 433,00 грн, з яких: 433,00 грн були зараховані на погашення відсотків по кредиту, 1000,00 грн сплатила комісію за управління та обслуговування кредитом та 1000,00 грн позивач зарахував на тіло кредиту. Відповідно до п. 6.10.1.1. правил пролонгація на пільгових умовах на певну кількість днів можлива, якщо інформація про можливість та умови пролонгації доступна позичальнику на сайті товариства або в програмно-технічних комплексах самообслуговування учасників платіжних систем чи інших осіб з якими товариство уклало відповідні угоди. Товариство розміщує інформацію про можливість пролонгації на пільгових умовах виходячи з положень внутрішніх документів та клієнтської історії позичальника в товаристві. Відсутність розміщеної товариством інформації про можливість пролонгації означає неможливість для позичальника продовжити строк кредитування на пільгових умовах. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за відсотковою ставкою визначеною п. 1.5.2. індивідуальної частини (0,63 % у день). Новий розмір тіла кредиту становить 9 000,00 грн (10 000 - 1 000 = 9 000 грн). Позивач у новому періоді, починаючи з 07.01.2022 по 21.01.2022 (15 днів), продовжив нараховувати відсотки у розмірі 0,63 % на пільгових умовах, що становить 56,70 грн у день (9000 ? 0,63 % = 56,70 грн). Отже, 56,70 ? 15 днів = 850,00 грн. В останній день нового пільгового періоду (21.01.2022) відповідачка здійснила платіж за користування кредитом у розмірі 1 272,00 грн, з яких: 372,00 грн були зараховані на погашення відсотків по кредиту, 450,00 грн сплатила комісію за управління та обслуговування кредитом та 450,00 грн позивач зарахував на тіло кредиту. Тіло кредиту вже становить 8 550,00 грн (9 000 - 450 = 8 550 грн). З 22.01.2022 по 28.01.2022 (7 днів) відповідачці почали нараховуватися відсотки на тіло кредиту у розмірі 53,87 грн у день (8 550 ? 0,63 % = 53,87 грн). 53,87 ? 7 = 377,09 грн. 28.01.2022 відповідачка здійснила платіж за користування кредитом у розмірі 1 227,00 грн, з яких: 373,00 грн були зараховані на погашення відсотків по кредиту, 427,00 грн сплатила комісію за управління та обслуговування кредитом та 427,00 грн позивач зарахував на тіло кредиту. Новий розмір тіла кредиту становить 8 123,00 грн (8 550 - 427 = 8 123 грн). Позивач починаючи з 29.01.2022 по 03.02.2022 (6 днів), продовжив нараховувати відсотки у розмірі 0,63 % на пільгових умовах, що становить 51,17 грн у день (8 123 ? 0,63 % = 51,17 грн). 51,17 ? 6 = 307,02 грн. 03.02.2022 відповідачка здійснила платіж за користування кредитом у розмірі 1 172,00 грн, з яких: 360,00 грн були зараховані на погашення відсотків по кредиту, 406,00 грн сплатила комісію за управління та обслуговування кредитом та 406,00 грн позивач зарахував на тіло кредиту. Тіло кредиту вже становить 7 717,00 грн (8 123 - 406 = 7 717 грн). З 04.02.2022 по 10.02.2022 (7 днів) відповідачці почали нараховуватися відсотки на тіло кредиту у розмірі 48,62 грн у день (7 717 ? 0,63 % = 48,62 грн). 48,62 ? 7 = 340,34 грн. 10.02.2022 відповідачка здійснила платіж за користування кредитом у розмірі 2 076,00 грн, з яких: 534,00 грн були зараховані на погашення відсотків по кредиту, 771,00 грн сплатила комісію за управління та обслуговування кредитом та 771,00 грн позивач зарахував на тіло кредиту. Новий розмір тіла кредиту становить 6 946,00 грн (7 717 - 771 = 6 946 грн). З 11.02.2022 по 26.02.2022 (16 днів) відповідачці почали нараховуватися відсотки на тіло кредиту у розмірі 43,76 грн у день (6 946 ? 0,63 % = 43,76 грн). 43,76 ? 16 = 700,16 грн. Проаналізувавши розрахунок заборгованості суд дійшов висновку, що відповідачка до закінчення строку кредитного договору інших платежів не проводила. Таким чином, суд доходить переконання про те, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 946,00 грн є підставними. Щодо відсотків, нарахованих позивачем, то суд уважає за необхідне зазначити таке. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості суд встановив, що такий не суперечить умовам кредитного договору. Виходячи із наведеного суд резюмує, що сукупна сума стягнення за відсотками повинна складати 1 447,61 грн. Враховуючи зазначене вище, позивач просить суд у цьому позові стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, а саме: 1) прострочену заборгованість за тілом кредиту - 6 946,00 грн; 2) прострочену заборгованість за нарахованими відсотками - 1 316,83 грн, що разом становить - 8 262,00 грн. Зважаючи на засаду диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), суд уважає, що з відповідачки слід стягнути ту суму заборгованості за відсотками, яку просить позивач, а саме 1 316,83, 00 грн, а не 1 447,61 грн. Таким чином, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом строку кредитування, взятого до розрахунку позивачем - 66 днів з урахуванням ч. 1 ст. 13 ЦПК України становить 1 316,83 грн. Також позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідачки на його користь комісії у розмірі 500,00 грн. Щодо стягнення з відповідачки комісії за надання кредиту у розмірі 500,00 грн (5,00 % від суми кредиту) суд уважає за необхідне зазначити таке. У п. 1.5.1. вказано, що комісія за надання кредиту становить 5,00 % (п`ять цілих, нуль сотих відсотків) від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тому позовні вимоги у цій частині є підставними. Щодо належності права вимоги позивачу суд зважає на таке. 07.03.2023 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 07/03/23, у п. 2.1 якого визначено, що у порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Фактором у даному договорі виступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Позивач надав низку доказів на підтвердження укладення договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги і належного передання права вимоги до [PERSON] від ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Це, зокрема, договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 07/03/23, витяг з реєстру боржників щодо відповідачки та її боргу та акт приймання-передачі цього реєстру. Отже, факт передання права вимоги до [PERSON] до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суд уважає доведеним. Відповідно до п. 8.3.4. договору новий кредитор має право здійснювати наступні відступлення прав вимоги третім особам за умови дотримання норм чинного законодавства України. 29.05.2023 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір факторингу № 29-05/23, у п. 2.1 якого визначено, що клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 5 521 385,31 грн, а фактор зобов`язується здійснивши фінансування у порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Фактором у даному договорі виступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Позивач надав низку доказів на підтвердження укладення договору факторингу і належного передання права вимоги до [PERSON] від ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Це, зокрема, договір факторингу № 29-05/23, витяг з реєстру боржників щодо відповідачки та її боргу та акт приймання-передачі цього реєстру. Отже, факт передання права вимоги до [PERSON] до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суд уважає доведеним. Відповідно до п. 2.4. договору фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Зважаючи на зазначене вище 18.02.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25, у п. 2.1 якого визначено, що у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатку № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Фактором у даному договорі виступив позивач. Згідно з п. 5.2. права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором у день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25 від 18.02.2025 та є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 5.5. цього договору ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зобов`язаний повідомити боржників про відступлення права вимоги за договорами позики (кредитними договорами) протягом 10 робочих днів з моменту набрання чинності цим договором у порядку, передбаченому цим договором чинним законодавством та основним договором. Відповідно до п. 5.1.3. документація передаються новому кредитору за актом прийому-передачі (додаток № 5) не пізніше 365 календарних днів з моменту підписання договору. Новий кредитор може отримати від первісного кредитора документацію раніше за умови надання письмового запиту з зазначенням обґрунтованих підстав (зокрема, але не виключно, у зв`язку з необхідністю звернення до суду). первісний кредитор, надає документацію щодо боржників, вказаних у письмовому запиті нового кредитора, протягом 5 робочих днів з дати отримання такого запиту. Згідно з вимогами п. 5.5. та п. 7.1. договору факторингу № 18-02/2025 від 18.02.2025 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» передало, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло реєстр боржників від 18 лютого 2025 року, складений за формою згідно з додатком 1 до договору, кількість боржників: 4 974, після чого, від клієнта до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало новим кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 18-02/2025 від 18.02.2025. Відповідно до витягів з реєстру боржників права вимоги до [PERSON] за договором позики № 2948510085-201846 від 21.02.2022 та договором про надання фінансового кредиту № 1205049803542 від 19.02.2022 також були переуступлені. Позивач надав низку доказів на підтвердження укладення договору факторингу і належного передання права вимоги до [PERSON] від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до нього. Це, зокрема, договір факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024, витяги з реєстрів боржників щодо відповідачки та її боргів, акти приймання-передачі цих реєстрів, платіжна інструкція про проведення оплати позивачем як фактором на користь ТОВ «МІЛОАН» за договором. Отже, факт передання права вимоги до [PERSON] до позивача суд уважає також доведеним. Відповідно до розділу 1 договору факторингу права вимоги - означає всі належні первісному кредитору права вимоги до боржника за договором позики (кредитним договором), включаючи всі права грошової вимоги, права, що забезпечують виконання зобов`язання боржника за кредитним договором (у тому числі, але не виключно право вимоги за порукою заставою. тощо), засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору щодо отримання загальної суми заборгованості. Договір позики № 2948510085-201846 був укладений 21.02.2022 на строк 20 днів. Отже, строк кредитування закінчився 13.03.2022 та договір № 1205049803542 про надання фінансового кредиту був укладений 19.02.2022 на строк 30 днів. Отже, строк кредитування закінчився 21.03.2022 Суд доходить переконання, що на день розгляду справи позивачу підставно належать права вимоги до відповідачки, які ґрунтується на договорах № 2948510085-201846 від 21.02.2022 укладеному з «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] та № 1205049803542 від 19.02.2022 укладеному між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] 25.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір факторингу № 25-07/2024, у п. 2.1 якого визначено, що клієнт - первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або виникне у майбутньому у сумі 106 716 309,37 грн, а фактор здійснивши фінансування у порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками. Фактором у даному договорі виступив позивач. Згідно з п. 6.1.3. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно додатку № 4, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників для друку підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 та є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 6.6. цього договору ТОВ «МІЛОАН» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог за договорами про споживчий кредит повідомити боржників у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування» та який передбачений договором про споживчий кредит, про укладення цього договору та про передачу персональних даних боржників, повідомити, що платіж на користь фактора є належним, а також надати інформацію про фактора (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження, інформацію для здійснення зв`язку - номер телефону, адресу, адресу електронної пошти), а також іншу інформацію, згідно законодавства. Фактор, у свою чергу, погоджується, що зазначений обов`язок зберігається за фактором у разі подальшого відступлення права вимоги за відповідним договором. Відповідно до п. 8.1. для реалізації фактором придбаного ним права вимоги до боржників клієнт зобов`язаний передати фактору документацію за актом приймання-передачі документації боржників (додаток 6) у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати переходу від клієнта до фактора права вимоги. Документація передається в електронному вигляді на електронному носієві чи на електронну пошту фактора, зазначену в пункті 15.1. цього договору, а акт приймання-передачі документації боржників (додаток 6) підписується сторонами в електронному вигляді з накладенням КЕП або в паперовому вигляді. Згідно з вимогами п. 6.6. та п. 8.1. договору факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024 ТОВ «МІЛОАН» передало, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняло реєстр боржників для друку складеного у вигляді електронного документу з накладенням КЕП у «ВЧАСНО» клієнта від 25 липня 2024 року, складений за формою згідно з додатком 1 до договору, кількість боржників: 15 000, після чого, від клієнта до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало новим кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25-07/2024 від 25.07.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників право вимоги до [PERSON] також було переуступлене. Позивач надав низку доказів на підтвердження укладення договору факторингу і належного передання права вимоги до [PERSON] від ТОВ «МІЛОАН» до нього. Це, зокрема, договір факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024, витяг з Реєстру боржників щодо відповідача та його боргу, акт приймання-передач цього реєстру, платіжна інструкція про проведення оплати позивачем як фактором на користь ТОВ «МІЛОАН» за договором. Отже, факт передання права вимоги до [PERSON] до позивача суд уважає також доведеним. Відповідно до розділу 1 договору факторингу право вимоги (як предмет договору) - це всі належні клієнту права грошової вимоги до боржника, які виникли на підставі договорів про споживчий кредит. Договір про надання споживчого кредиту № 4804051 був укладений 22.12.2021 на строк 15 днів. Отже, строк кредитування закінчився 06.01.2022. Суд доходить переконання, що на день розгляду справи позивачу підставно належить право вимоги до відповідачки., яке ґрунтується на договорі № 4804051 про надання споживчого кредиту, укладеному 25.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Суд уважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності підтверджують обставини, на які він покликається, у частині надання кредитних коштів та невиконання зобов`язань за договорами відповідачкою. А також суд вбачає за доведену ту обставину, що право вимоги належить позивачу відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 07/03/23 від 07 березня 2023, договору факторингу № 29-05/23 від 29 травня 2023, договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 18-02/25 від 18 лютого 2025 та договору факторингу № 25-07/2024 від 25 липня 2024. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підстави заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідачки на його користь заборгованість сукупно у розмірі 44 867,00 грн у зв`язку із порушенням зобов`язань за описаними вище кредитними договорами. За статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У статті 14 зазначеного Закону виснувано: договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що [PERSON] 21.02.2022 уклала договір позики № 2948510085-201846 з ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», права вимоги за якими у подальшому стали предметом договорів факторингу, укладених між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» і позивачем - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». За умовами кредитного договору відповідачці надавалися кредитні кошти, які вона зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному договором. Суд вбачає, що відповідачка не намагалася сплачувати заборгованість протягом строку кредитування, як для покриття основної суми кредиту, так і для покриття відсотків за користування ним. Однак отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку ні ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», ні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не були повернуті. 07.03.2023 право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] , було відступлене за договором факторингу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а 18.02.2025 право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] , було відступлене за договором факторингу позивачеві. Крім того, зібрані докази вказують на те, що [PERSON] 19.02.2022 уклала договір № 1205049803542 про надання фінансового кредиту з ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ», права вимоги за яким у подальшому стали предметом договорів факторингу, укладених між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ», ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» і позивачем - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». За умовами кредитного договору відповідачці надавалися кредитні кошти, які вона зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному договором. Суд вбачає, що відповідачка не намагалася сплачувати заборгованість протягом строку кредитування, як для покриття основної суми кредиту, так і для покриття відсотків за користування ним. Однак отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку ні ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ», ні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ні ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не були повернуті. 29.05.2023 право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] , було відступлене за договором факторингу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а 18.02.2025 право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] , було відступлене за договором факторингу позивачеві. Також зібрані докази вказують на те, що [PERSON] 22.12.2021 уклала договір № 4804051 про надання споживчого кредиту з ТОВ «МІЛОАН», права вимоги за яким у подальшому стали предметом договору факторингу, укладеному між кредитодавцем і позивачем - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». За умовами кредитного договору відповідачці надавалися кредитні кошти, які вона зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному договором. Суд вбачає, що відповідачка намагалася сплачувати заборгованість протягом строку кредитування, як для покриття основної суми кредиту, так і для покриття відсотків та комісії за користування ним. Однак отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку ні первісному кредиторові, ні ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не були повернуті. 25.07.2024 право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] , було відступлене за договором факторингу позивачеві. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, п. 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Договір відступлення прав вимоги є ідентичним за правовою природою до договору факторингу. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку ні первісним кредиторам, ні позивачу не повернуті, позицію відповідачки, яка жодних аргументів чи доказів для доведення протилежного не надала, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає, що право позивача на повернення заборгованості по тілу кредиту, нарахованих відсотках та комісії підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за договором позики № 2948510085-201846 від 21.02.2022, укладеним із ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС»; договором № 1205049803542 про надання фінансового кредиту від 19.02.2022, укладеним із ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ»; договором № 4804051 про надання споживчого кредиту від 22.12.2021, укладеним із ТОВ «ФК «МІЛОАН». Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за комісією у розмірі 500,00 грн суд уважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до п. 1.5.1. договору комісія за надання кредиту становить 5,00 % (п`ять цілих, нуль сотих відсотків) від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Таким чином, позивач просить стягнути суму комісії 500,00 грн. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Тому позовні вимоги у цій частині є підставними. Суд зауважує, що відповідачка, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи щодо стягнення з неї грошових коштів за зобов`язаннями відповідно до умов кредитних договорів, заяв по суті справи, інших клопотань, доказів на підтвердження протилежних обставин не подавала, проти позову не заперечувала та заяв щодо застосування строків позовної давності тощо не надавала. Суд вважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності достатні та підтверджують обставини, на які він покликається у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, за комісією та відсотками. Загалом суд також бере до уваги позицію відповідачки, яка заяви по суті справи до суду не надавала, жодні обставини, викладені позивачем, не заперечувала, свої аргументи не наводила, у судові засідання не з`являлася. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд дійшов висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачки прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за договором та вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сукупно заборгованості у розмірі 19 400,03 грн - 12 446,00 - загальне тіло кредиту, 6 454,03 - загальна заборгованість за відсотками, 500,00 грн - комісія. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідачки; 2) у разі відмови в позові-на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з позовними вимогами ціна позову у справі становить 19 400,03 грн. Позовні вимоги задоволено повністю. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 № 757/29103/20-ц виснувано, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. На підтвердження укладення договору про надання правової (правничої) допомоги позивач надав копію такого договору № 02-09/2024-5 від 02.09.2024, сторонами якого є ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та фізична особа-підприємець [PERSON] . Крім того, позивачем надано перелік тарифів на послуги, де погоджена вартість послуг, витяг з акту № 11 про надання правничої допомоги від 31.07.2025, у яких адвокат надає професійну юридичну допомогу відповідно до заявок на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , згідно з яким адвокат надав позивачеві професійні послуги сукупно на 9 000,00 грн. Суд наголошує, що відповідачка не заперечувала проти стягнення судових витрат з неї на користь позивача, у т. ч. витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, не оспорювала їх розмір тощо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачки прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором та вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сукупно заборгованості 19 400,03 грн. Отже, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути: 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Судовий збір, який підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача складає: 2 422,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved