Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Проскурня Л.І. про зміну черговості права на спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її троюрідний брат [PERSON] , який проживав по сусідству із нею в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок із присадибною ділянкою, а також на земельну ділянку (пай) для ведення особистого селянського господарства. Брат дружини та дітей не мав, його батьки давно померли, а тому вона, з метою прийняття спадщини, 22.12.2023 року звернулася до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Поскурні Л.І. із заявою про прийняття спадщини, оскільки є троюрідною сестрою спадкодавця (її рідна баба та рідна баба [PERSON] були рідними сестрами), а відтак і спадкоємцем п`ятої черги. Нотаріусом здійснено реєстрацію спадкової справи за №71772653 та видано їй витяг із Спадкового реєстру. Однак 04.06.2024 року вона отримала від приватного нотаріуса лист, яким остання повідомила її, що вона є спадкоємицею п`ятої черги спадкоємців за законом, а також те, що нею 04.03.2024 року отримало заяву про прийняття спадщини за законом від рідної сестри померлого та було роз`яснено за яких обставин у спадкоємця наступних черг виникає право на отримання за рішенням суду права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має на право та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка зазначає, що постійно мешкає у с. Хустянка в батьківському будинку, де вона народилася та проживала у шкільні роки. У подальшому вона виїхала на навчання до м. Суми, отримала роботу, вийшла заміж, народила доньку. До виходу на пенсію вона увесь вільний час проводила в с. Хустянка, куди приїздила ранньою весною та поверталася у м. Суми пізньою осінню. Після виходу на пенсію у 2021 році вона постійно проживає протягом усього календарного року у с. Хустянка, інколи виїжджаючи на нетривалий час навідати доньку, онуків, за потреби до лікаря. У будинку поруч протягом багатьох років мешкав її троюрідний брат [PERSON] , який близько 15 років проживав один. Серед близьких родичів останній мав сестру [PERSON] (відповідачку), яка рідко приїздила до брата. У більш молоді роки стан здоров`я [PERSON] був задовільний, він самостійно обробляв город, тримав невелике господарство, самотужки забезпечував власні потреби. Поте із часом, стан його здоров`я поступово погіршувався, з`являлися вікові хвороби, проблеми із тиском, пересуватися та забезпечувати власні потреби ставало дедалі важче. Дуже вагомою перешкодою у забезпеченні власних потреб було його захворювання нижньої кінцівки, що суттєвого обмежувало, а іноді унеможливлювало його пересування навіть по будинку. Останні роки життя [PERSON] був мало мобільним, не часто виходив із двору. Протягом цього часу вона забезпечувала його продуктами харчування, ліками, одягом, вона оплачувала за комунальні послуги [PERSON] , а пенсію він отримував вдома. Не будучи упевненим у здатності обробити город, [PERSON] не хотів засаджувати город навесні та вона завжди налягала на цьому, замовляла трактор для оранки, власними силами із своїм співмешканцем засаджували город брату власним посадковим матеріалом, у подальшому вона увесь цикл робіт на городі також виконувала вона. Крім того, вона доглядала за господарством брата годувала та прибирала у тварин, а також прибирала в будинку брата, в опалювальний період опалювала будинок дровами, а в між опалювальний період здійснювала заготівлю дров. Коли у [PERSON] погіршилося самопочуття, вона негайно звернулася лікаря, який запропонував викликати швидку і направити його до лікарні. Після його госпіталізації вона сповістила відповідачку про цю ситуацію. Втім остання відмовилася навідати рідного брата у лікарні. [INFO] [PERSON] помер, про його вона повідомила відповідачку, проте остання навідріз відмовилася займатися організацією поховання та ритуального обряду. За таких обставин вона оплатила усі витрати пов`язані із похованням та придбала солодощі для поминання, які вона рознесла по вулиці. Вона, як особа, яка здійснила поховання отримала свідоцтво про смерть брата, а також допомогу на поховання. У цей час відповідачка жодних витрат на поховання взагалі не понесла, будь-якої допомоги чи то матеріальної чи то будь-якої іншої не пропонувала та взагалі не приїздила попрощатися із братом. Втім, відповідачка не відмовилася претендувати на майно брата і з метою прийняття спадщини подала нотаріусу відповідну заяву. На підставі викладеного, просила визнати за нею право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом із спадкоємцем другої черги, змінивши черговість одержання нею права на спадкування після смерті її троюрідного брата [PERSON] , з п`ятої черги спадкування за законом на другу чергу спадкування за законом. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 09.07.2024\~від представника\~відповідача [PERSON] \~до суду\~надійшов відзив\~на позов,\~в якому\~він покликається\~на необґрунтованість\~позовних вимог,\~оскільки позивачем\~взагалі не\~додані до\~матеріалів справи\~доказів,\~які б\~підтверджували той\~факт,\~що [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] \~являється її\~троюрідним братом\~і відповідно,\~що вона\~являється спадкоємцем\~п`ятої черги\~спадкування за\~законом після\~його смерті. Також, позивачем не надані медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів, якими б підтверджувався безпорадний стан [PERSON] , що він не міг самостійно забезпечувати умови свого життя, мав потребу у сторонньому нагляді за ним, допомогу та піклування. Зазначає, що [PERSON] за життя мав нормальний стан здоров`я за віком, міг самостійно виконувати і виконував домашню роботу, готував їжу, прибирав у будинку, придбавав самостійно продукти харчування, ліки, одяг, сплачував комунальні послуги, придбавав паливо (дрова), сам їх рубав та ін. На обліку в медичних закладах він не перебував, медико-соціальними експертними він не оглядався, інвалідність йому не встановлювалася, сторонній догляд йому не призначався. В той же час сама відповідач має другу групу інвалідності. Його доходом була як пенсія, яку він отримував за віком (розмір такої пенсії відповідачу не відомий) так і орендна плата, яку він отримував за передану в орендну належну йому на праві власності земельну ділянку. Відтак відсутні як будь-які докази його безпорадного стану, здійснення опіки позивачем над [PERSON] . З наведених підстав представник відповідача просив в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка н заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору приватний нотаріус Проскурня Л.І. про зміну черговості права на спадкування відмовити повністю. Ухвалою суду від 07.11.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті, який неодноразово відкладався з різних причин, в тому числі за клопотаннями представника позивачки [PERSON] . В судовому засідання 13.05.2025 року представник позивачки адвокат Давидов А.Г. заявив клопотання про залишення позову без розгляду, яке обґрунтовував неможливістю прибуття до суду заявлених ним свідків. Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області\~від 13.05.2025\~року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено в зв`язку з його поданням після початку розгляду справи по суті, після чого представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи. 24.10.2025 року позивач [PERSON] та її представник Давидов А.Г., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в черговий раз в судове засідання не з`явились. Позивач про причини своєї неявки суду не повідомила. Однак, від представника позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №591/6147/25, яка перебуває на розгляді в Зарічному районному суді міста Суми, за заявою [PERSON] про встановлення факту її родинних відносин із [PERSON] . Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області\~від 24.10.2025\~року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено в зв`язку з його безпідставністю. Представник позивачки у поданому до суду 23.10.2025 року клопотанні про зупинення провадження у справі просив його розглядати за його відсутності, оскільки не зможе прийняти участь в режимі відеоконференції в зв`язку з постійними відключеннями електропостачання та інтернету. Однак, подаючи вказане клопотання за день до судового засідання, представник не міг достеменно знати про неможливість його участі в засіданні в режимі відеоконференції з наведених ним причин на наступний день. В день судового засідання про відсутність технічної можливості приймати у ньому участь в режимі відеоконференції представник не повідомив, а тому причини його неявки є неповажними. Представник відповідача Василець С.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав наведених у відзиві. Третя особа приватний нотаріус Проскурня Л.І. в судове засідання не з`явилася, подала до суду листа в якому просила справу розглянути без її присутності та покладається на розсуд суду. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання. Заслухавши доводи представника відповідача, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла в тому числі земельна ділянка площею 3,75 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хустянської сільської ради відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №643639, виданого на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 25.09.2002 року за №223 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №639 (а.с.36). Згідно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] , 22.12.2023 року приватним нотаріусом Проскурнею Л.І. зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 71772653, номер у нотаріуса 89/2023 (а.с.9). Відповідно листа приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Проскурні Л.І. №278/02-14 від 29.05.2024 р. адресованого [PERSON] , приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області Проскурня Л.І., позивачці було повідомлено, що згідно її заяви про прийняття спадщини за законом, 22.12.2023 року була заведена садкова справа за №89/2023 (номер у Спадковому реєстрі 71772653) після померлого [INFO] [PERSON] , 1951 року народження, та вона є спадкоємицею п`ятої черги спадкоємців за законом згідно ст.1265 ЦК України. Однак, 04.03.2024 року нотаріусом було отримано заяву про прийняття спадщини за законом від рідної сестри померлого [PERSON] , яка відноситься до спадкоємців другої черги, а тому в даному випаду [PERSON] потрібно звернутися до суду і в судовому порядку реалізувати своє право на спадкування (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають\~особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Відповідно ч.1\~ст.1265\~КЦ України\~у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Стаття 1259\~ЦК України передбачає можливість зміни черговості одержання права на спадкування, у тому числі і за рішенням суду. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина 2 статті 1259 ЦК України). За змістом наведеної норми при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних обставин, встановлених у судовому порядку: 1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування необхідна наявність всіх п`яти зазначених вище обставин. Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 18 лютого 2019 року у справі № 569/18047/17-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17, від 09 жовтня 2019 року у справі № 552/8452/17, від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18, від 01 червня 2020 року у справі № 431/5445/19, від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц, від 27 серпня 2020 року у справі № 266/2391/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 755/14155/16-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 592/1045/18-ц, від 01 березня 2021 року у справі № 233/5990/18, від 17 березня 2021 року у справі № 200/12980/14, від 25 березня 2021 року в справі №195/707/19-ц (провадження № 61-16935св20), від 22 квітня 2021 року у справі № 331/6453/18, від 21 жовтня 2021 року в справі № № 401/2614/17 (провадження № 61-14759св20). Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан це стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами (у новонароджених, дітей раннього віку, у людей старшого віку, осіб, які перебувають у стані природного сну). Безпорадність може супроводжуватися патологічними процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю). Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Верховний Суд звернув увагу на те, що доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивача та свідків є недостатнім з огляду на те, що відповідач, спадкоємець першої черги, заперечує право позивача на спадщину (постанова від 17 жовтня 2018 року у справі № 200/21452/15-ц). Аналогічні правові висновки також викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 743/126/17 (провадження № 61-14362св18). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно довідки №159 КНП «ЦПМСД» Андріяшівської та Хмелівської сільських рад від 29.08.2023 р. [PERSON] , [INFO] [ADDRESS] знаходиться на «Д» обліку Смілівської амбулаторії з діагнозом ІХС Дифузорний кардіосклероз СН І Ф І. Варикозне розширення вен н/кінцівок. Хворий потребує підтримуючого лікування основного захворювання (а.с.11). Згідно довідки Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області №85 від 21.05.2024, згідно по господарської книги №2 Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області, останнє місце проживання, реєстрації на час смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , було за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, на час смерті [PERSON] інших зареєстрованих осіб не було. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем Хустянської сільської ради Гончаренко Т.А. 13.10.2024 року за реєстровим №118/, згідно алфавітної книги обліку заповітів вказаної сільської ради, не змінено і не відмінено (а.с.12). Відповідно довідки Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області №86 від 21.05.2024, гр. [PERSON] , [INFO] , провела поховання [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.13). Згідно довідки Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області №96 від 05.06.2024, [PERSON] , [INFO] дійсно мешкала по сусідству з [PERSON] .. Так як він проживав один і його ріні не приїздили, [PERSON] на протязі тривалих років доглядала і опікувалась ним: готувала їжу, купувала продукти харчування, одяг, допомагала по господарству, обробляла огород і т.д. Щорічно перед опалювальним періодом контролювала і допомагала в закупівлі дров, при потребі допомагала в самозаготівлі (а.с.14). Однак, із наданих стороною позивача доказів не вбачається, що [PERSON] перебував у безпомічному стані, у розумінні статті 1259 ЦК України, та був неспроможний самостійно, своїми силами через хворобу фізично та матеріально забезпечити умови свого життя та самостійно себе обслуговувати. Таким чином, позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є її процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України. Доводи позивача про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем та надавала допомогу, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування на підставі частини другої статті 1259 ЦК України. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про зміну черговості права на спадкування задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed