Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

27.08.2025 представник позивача Дідух Є. О. через систему "Електронний\~суд" подав до суду позовну заяву до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4517514 від 31.03.2024 у загальному розмірі 46\~147\~грн\~78 коп., який складається з: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4 999 грн 97 коп., суми заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, у розмірі 26 147 грн 90 коп., суми заборгованості за процентами у розмірі 14 999 грн 91 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. Крім того просили у порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до умов укладеного Договору № 4517514 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.03.2024, від ТОВ "Лінеура Україна" відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн 00\~коп. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ "Універсал Банк", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,5\~% від суми кредиту за кожен день користування. Позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього, як результат, застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2.5 % на день. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора. Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Згідно укладеного Договору факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2024, право вимоги за кредитним договором № 4517514 від 31.03.2024 перейшло від ТОВ "Лінеура Україна" до ТОВ "УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ". Відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором № 4517514\~від 31.03.2024\~не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором яка становить 46 174 грн 78 коп. та складається з наступного: суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4 999 грн 97 коп., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 26 147 грн 90 коп., суми заборгованості за процентами у розмірі 14 999 грн 91 коп. нарахованими ТОВ "УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" за 120 календарних дні (4 999,97 грн.*2,5%=124,99925 грн*120 календарних дні = 14 999,91 грн.). Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. 10.09.2025 від представника позивача Дідуха Є. О. через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів у справі, до якого долучено копії акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 25/11/2024 від 25.11.2025, списку № 3889 "Укрпошта", списку № 25.11Ф-К1 "Укрпошта" (а. с. 141-149). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду на 08.10.2025, та витребувано від АТ\~"Універсал Банк" інформацію щодо банківської картки [PERSON] щодо зарахування останньому грошових коштів, 18.09.2025 до суду надійшла витребувана інформація. 08.10.2025 у зв`язку з перебуванням судді Овдієнка В. В. у відрядженні судовий розгляд відкладено до 29.10.2025. 29.10.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Дідух Є. О. надіслав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4517514 від 31.03.2024, Інформаційних повідомлень (Додаток № 2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4517514 від 31.03.2024), Паспорта споживчого кредиту, Таблиць обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4517514 від 31.03.2024), Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Лінеура Україна" підтверджується, що 31.03.2024 між ТОВ\~"Лінеура Україна" та [PERSON] був укладений договір №\~4517514 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 5 000 грн 00 коп., на строк 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою 2,50 % в день. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 50 000 грн 00 коп. (а. с. 31-62, 78-85). 25.11.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" укладено Договір факторингу № 25/11/2024, відповідно до умов якого, право вимоги за договором №\~4517514 про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту від 31.03.2024 перейшло до ТОВ "УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" (а. с. 101-110, 124-125, 148-149). Згідно розрахунку\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 4517514\~від 31.03.2024,\~складеним ТОВ\~"Лінеура\~Україна",\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором №\~4517514\~від 31.03.2024,\~складеним за\~120\~календарних дні\~(з\~26.11.2024\~по 25.03.2025)\~ТОВ\~"Українські\~фінансові операції",\~станом на\~26.03.2025,\~за [PERSON] \~наявна заборгованість\~у розмірі\~41\~147 грн 90 коп., яка складається з: 4 999 грн 97 коп. - заборгованість за кредитом; 26 147 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором, 15 000 грн 00 коп. заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ\~"УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ\~ОПЕРАЦІЇ"\~за 120\~календарних дні\~(з\~26.11.2024\~по 25.03.2025). (а. с. 88-92, 93-94). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4)\~відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням 31.03.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] договору №\~4517514 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та подальшим укладанням 25.11.2024 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ\~ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" договору факторингу № 25/11/2024, у результаті чого ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" набуло право вимоги до [PERSON] за договором №\~4517514 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 31.03.2024 та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. За таких\~обставин,\~позовна заява\~ТОВ "УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ"\~про стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором\~підлягає задоволенню\~в межах\~заявлених позовних\~вимог,\~шляхом стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~за договором\~№\~4517514\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту від\~31.03.2024,\~в\~розмірі 46\~147 грн 78 коп., яка складається з: 4 999 грн 97 коп. - заборгованість за кредитом; 26 147 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором, 14 999 грн 91 коп. заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ\~"УКРАЇНСЬКІ\~ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" за 120 календарних дні (з 26.11.2024 по 25.03.2025). Щодо вимоги\~про нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України за відповідною формулоюзобов`язання органу витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Позивач в позовній заяві, також просив суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Відповідно до частин 10, 11 статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Таким чином, норма частин 10, 11 статті 265 ЦПК України передбачає, що лише приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України. Натомість позивач просив обумовити у рішенні нарахування інфляційних витрат та 3 % річних, відповідно до статті 625 ЦК України, нарахування яких не є предметом позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Окрім того, відповідно до п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких обставин, вимога щодо зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних суперечить нормам Цивільного кодексу України та задоволенню не підлягає. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024, укладеного між ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСРВІ ОПЕРАЦІЇ" та адвокатом Дідухом Є. О.; акту прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.07.2025, детального опису робіт (наданих послуг) № 4517514 від 11.08.2025, рахунку на оплату № 4517514-2025 від 20.07.2025 додаткової угоди №\~25770538317 від 05.06.2025 (а. с. 63-65, 136-137). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 13\~березня 2025 року по справі №275/150/22. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача 2\~422 грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10 000 грн 00 коп. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Outcome: partial