Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

16 липня 2025 [PERSON] звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова із позовом до [PERSON] , [PERSON] , кредитної спілки «ХАРКІВСЬКА КАСА ВЗАЄМОДОПОМОГИ», [PERSON] », [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Третя Харківська міська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Полтавська К.С., Основ`янсько-Слобідський відділ виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому просив суд: встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , є сином [PERSON] , померлого [INFO] в місті Харків; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на 267/1200 часток в праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в місті Харків. Позиція сторони, що звертається з позовними вимогами. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] в місті Харків помер [PERSON] , який на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , будинок До складу спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , входить право приватної власності на 400/1200 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна № 1147921 від 18.06.2024, станом на 31.12.2012 щодо житлового будинку літ. «А-1», літ. «Б-1» з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право приватної власності за такими суб`єктами: [PERSON] (нині померлий), частка 50/1200; [PERSON] , частка 168/1200; [PERSON] (спадкодавець), частка 400/1200; [PERSON] , частка 180/1200; [PERSON] , частка 72/1200; [PERSON] , частка 330/1200. Назва вулиці «Ганни» змінено на «вулиця Миколи Міхновського згідно з розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 17.05.2016 №181 «Про перейменування об`єктів топономіки міста Харкова». [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є: [PERSON] , позивач, син спадкодавця, [PERSON] , відповідач, син спадкодавця, та [PERSON] , дружина спадкодавця. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за законом, в тому числі в порядку ст. 1241 ЦК України, відсутні. [PERSON] , померлий [INFO] , не складав заповіт на випадок своєї смерті. 08.10.2013 [PERSON] звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , на підставі якої було заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі: 55096529, номер у нотаріуса: 386/2013. 08.10.2013 дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від спадщини на користь сина - [PERSON] , про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. 08.10.2013 син спадкодавця [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] вважає, що за таких обставин має право на 2/3 частки - 267/1200 часток (400/1200 х 2/3 = 267/1200) в праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який мав право власності на 400/1200 часток вказаного будинку. Між тим, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 390072738 від 07.08.2024 вбачаються заборони відчуження об`єкта нерухомого майна, накладені за адресою: [ADDRESS] , а саме: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5619159, зареєстровано: 07.09.2007 09:51:49 за №5619159 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська обл., м. Харків / м. Харків, майдан Конституції, буд. 1, під`їзд 7, поверх 4, (057) 731-57-69; 731-40-34; 731-39-42; info_1@khm.kh.notary.gov.ua, підстава обтяження: ухвала, б/н, 17.07.2001, Ленінський районний суд м. Хаpкова, об`єкт обтяження: інше, частина будинку, состав: частка, розмір частки: 168/1200, состояние: добудоване, статус: жиле , адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 2962517HARKOV1, архівна дата: 02.08.2001, дата виникнення: 02.08.2001, № реєстру: 15587, внутр. № 92013F2329F2382C6E3F; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7616509, зареєстровано: 23.07.2008 15:02:16 за № 7616509 реєстратором: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Друга Харківська ДНК), 61093, Харківська обл., м.Харків/м.Харків, вул. Озерянська, 6, (057) 372-30-07; (057) 731-60-06; info_2@khm.kh.notary.gov.ua, підстава обтяження: Ухвала про забезпечення позову, б/н, 22.07.2008, Ленінський районний суд м. Харкова, Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., об`єкт обтяження: будинок, 28/200 частин вказаного будинку, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] Заявник: Друга Харківська держнотконтора. З цих підстав державний нотаріус Третьої Харківської державної нотаріальної контори Полтавською К.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки спадщини, яка складається з 400/1200 частин житлових будинків з надвірними будівлями [ADDRESS] , яка належить померлому [INFO] [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2024. Ухвалою Ленінського місцевого суду м. Харкова від 17.07.2001, яка набрала законної сили, накладено арешт на 168/100 часток будинку по віл [ADDRESS] , що належать [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 2002 року , яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 25000 грн. боргу та судові витрати: 270 грн державного мита, а разом 25270 грн.; стягнуто з [PERSON] державне мито в розмірі 250 грн. на користь держави. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова про забезпечення позову від 22.07.2008 накладено арешт на 28/200 частин вказаного будинку, адреса: [ADDRESS] , власник - [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.08.2008 надано дозвіл на реалізацію майна боржника [PERSON] , а саме: 28/200 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що державний виконавець Червонозаводського ВДВС ХМУЮ звернувся до суду з проханням надати дозвіл на реалізацію майна боржника у зв`язку з тим, що в провадженні Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-160/02 виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 25 000,00 грн. на користь [PERSON] , виконавчого листа № 2/4-1092 виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова 27.05.2022 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 10098,50 грн. на користь [PERSON] та виконавчого листа № 2-7816 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.02.2005 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 2 610,10 грн. на користь Кредитної спілки «Харківська каса взаємодопомоги». Відповідно листа Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №140178 від 07.10.2024, наданого у відповідь на адвокатський запит, відмовлено у наданні відомостей про стан зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-160/02 виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 25 000,00 грн. на користь [PERSON] , виконавчого листа №2/4-1092 виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова 27.05.2022 року про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 10 098,50 грн. на користь [PERSON] та виконавчого листа № 2-7816 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.02.2005 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 2610,10 грн. на користь Кредитної спілки «Харківська каса взаємодопомоги». Позивач зазначає, що станом на 30.09.2024, в автоматизованій системі виконавчого провадження на офіційному сайті Міністерства юстиції за посиланням: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors?edrpou=06716981 відсутні відомості про наявність виконавчих проваджень, боржником в яких є [PERSON] / [PERSON] , а також відсутні відомості про боржника [PERSON] . За таких обставин позивач вважає порушеними свої права на спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який був власником майна та не був боржником у виконавчому провадженні, порушені та підлягають захисту шляхом зняття арешту з майна спадкодавця, тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Крім того, в паспорті серія [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові позивача вказані [PERSON] - українською мовою, та « [PERSON] » - російською мовою, дата народження: [INFO] . Між тим, в свідоцтві про народження позивача [PERSON] серія [NUMBER] , виданому 21.04.1992 Червонозаводським відділом ЗАГС м. Харків, актовий запис про народження № 842 від 25.06.1961 року, прізвище, ім`я та по батькові позивача вказані « [PERSON] » - російською мовою, дата народження: [INFO] , батьком вказаний « [PERSON] » - російською мовою. При цьому в свідоцтві про смерть спадкодавця серія [NUMBER] , виданому 19.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 8351, його прізвище, ім`я та по батькові вказані [PERSON] - українською мовою. Відповідно до експертного висновку №056/736-d від 15.10.2013, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз, російський запис ПОБЕЙПЕЧЬ зумовлений неправомірним використанням при міжмовному перетворенні українського прізвища ПОБЕЙПІЧ (побій + піч) етимологічно споріднених російських основ побей + печь. Субнормативні українські записи ПОБЕЙПІЧ і ПОБЕЙПЕЧ виникли внаслідок зворотного (російсько-українського) перетворення цього прізвища шляхом транслітерації (ПОБЕЙПЕЧ) без урахування його українського походження або шляхом часткової транслітерації (ПОБЕЙПІЧ) з відновленням однієї з українських мотиваційних основ. Зазначені розбіжності в документах членів однієї родини як наслідок міжмовних перетворень прізвища є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Відповідно до чинного орфографічного стандарту нормативний український запис прізвища залежить від його походження. З урахуванням українського походження цього прізвища його нормативним українським записом є ПОБЕЙПІЧ. За таких обставин, через помилки в прізвищі позивача, допущені при оформленні документів під час перекладу прізвища, позивач змушений звернутися до суду з позовною вимогою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , є сином [PERSON] , померлого [INFO] в місті Харків. У зв`язку з викладеним представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Рух справи. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 23.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженны в підготовче судове засідання. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 21.08.2025 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Маслій Тетяни Василівни про витребування доказів, витребувано з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, м. Харків, майдан Захисників України, 7/8, 7 поверх, тел. 0976241714, 0577328969, адреса електронної пошти: info_chz@khm.kh.dvs.gov.ua) такі докази: відомості про стан зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-160/02 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 26.04.2002 року про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 25000,00 грн. на користь [PERSON] , виконавчого листа № 2/4-1092 виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова 27.05.2022 року про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 10098,50 грн. на користь [PERSON] та виконавчого листа № 2-7816 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.02.2005 року про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 2610,10 грн. на користь Кредитної спілки «Харківська каса взаємодопомоги», а саме: чи здійснюється станом на теперішній час вказане виконавче провадження, чи було воно закрито та на якій підставі, відомості про сторони виконавчого провадження (прізвище, ім`я та по батькові фізичних осіб, їх ідентифікаційний код, місце проживання, найменування юридичних осіб, код ЄДРПОУ, місцезнаходження, засоби зв`язку), копії постанов про накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , ухвалених під час виконавчого провадження; витребувано з Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Полтавська К.С. (61001, м. Харків, пр. Героїв Харкова, № 85, адреса електронної пошти: [INFO] , тел. [NUMBER] ) копії матеріалів спадкової справи, яка заведена 08.10.2013 року в Третій Харківській державній нотаріальній конторі за № у нотаріуса 386/2013 після смерті [PERSON] . Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 10.09.2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Маслій Т.В. не з`явилися, звернулися до суду із заявою, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи, викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належних чином повідомлених. Обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив обставини та відповідні правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 19.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [INFO] в місті Харків помер [PERSON] , актовий запис № 8351. Відповідно до договору дарування від 20.03.1963, посвідченого Волошенко Л.Л., нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 717, [PERSON] подарувала [PERSON] 25/100 частин домоволодіння - 7/100 частин від усього домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] та складається в цілому з таких будівель: будинку під літ. «А», цеглового, на 11 кімнат, 1 кухні, чотири коридора; другого будинку під літерою «Б» дерев`яного, обкладеного цеглою, на шість кімнат, одну кухню, служб та надвірних будівель. Відповідно до договору від 23.02.1987, посвідченого Шептухою О.О., заст. старшого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-ДН-256, [PERSON] подарувала [PERSON] 446/1200 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 1029 кв.м. розташовано домоволодіння, яке складається з двох жилих будинків: літ. «А», цегляний, жилою площею 74,8 кв.м., літ. «Б», дерев`яний, обкладений цеглою, жилою площею 86,7 кв.м. При цих житлових будинках є надвірні будівлі: 3 сараї літ. «В», «Г», «Е», 2 льохи літ. «Вп», «3», 2 вбиральні літ. «Д», «Ж», бесідка літ. «И», огорожа № 1-3. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна № 1147921 від 18.06.2024, станом на 31.12.2012 щодо житлового будинку літ. «А-1», літ. «Б-1» з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано право приватної власності за такими суб`єктами: [PERSON] (нині померлий), частка 50/1200, [PERSON] , частка 168/1200, [PERSON] (спадкодавець), частка 400/1200, [PERSON] , частка 180/1200, [PERSON] , частка 72/1200, [PERSON] , частка 330/1200. Назва вулиці «Ганни» змінено на «вулиця Миколи Міхновського згідно з розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 17.05.2016 №181 «Про перейменування об`єктів топономіки міста Харкова». Отже, сума часток у праві власності на житловий будинок, вказана у довідці, складає 1 (50/1200 + 168/1200 + 400/1200 + 180/1200 + 72/1200 + 330/1200 = 1). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21.06.1986, [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис №4671. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 22.01.1988 та зареєстрованого в реєстрі за № 2ДН-68, спадкоємцями після смерті [PERSON] є в рівних частках кожний по 50/1200 [PERSON] та [PERSON] , на спадкове майно, яке складається із 500/400 частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1020 кв.м. розташовано домоволодіння, яке складається з 2-х житлових будинків: віл. «А», цегляний, житловою площею 74,8 кв.м., літ. «Б», деревяний, обкладений цеглою, житловою площею 86,7 кв.м., при цьому житловому будинку є надвірні будівлі: 3 сараї літ. «В», «Г», «Е», 2 погреби літ. «ВІ», «З», 2 вбиральні літ. «Л», «Ж», альтанка літ. «И», огорожа № 1-3. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 06.12.1991 [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 16858. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 21.04.1992 Червонозаводським відділом ЗАГС м. Харків, актовий запис про народження № 842 від 25.06.1961, [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 26.02.1961 в м. Харків Червонозаводським ЗАГС, [PERSON] була дружиною [PERSON] Відповідно до свідоцтвапро смерть серія [NUMBER] , виданого 11.10.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) [PERSON] померла [INFO] актовий запис №9639 від 11.10.2022. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №35296727 від 08.10.2013 [PERSON] , померлий [INFO] , не складав заповіт на випадок своєї смерті. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 35297086 від 08.10.2013 Третьою Харківською державною нотаріальною конторою 08.10.2013 заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , номер у спадковому реєстрі: 55096529, номер у нотаріуса: 386/2013. Відповідно до заяви від 08.10.2013 [PERSON] звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Відповідно до заяви від 08.10.2013 [PERSON] звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Відповідно до заяви від 08.10.2013 [PERSON] відмовилась від спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь сина померлого [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого 13.11.1984 Червонозаводським ВРАЦС м. Харкова, [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серія [NUMBER] виданого 13.11.1984 Червонозаводським ВРАЦС м. Харкова [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON] , актовий запис № 27. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 390072738 від 07.08.2024 наявні заборони відчуження об`єкта нерухомого майна, накладені за адресою: [ADDRESS] , а саме: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5619159, зареєстровано: 07.09.2007 09:51:49 за № 5619159 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська обл., м. Харків / м. Харків, майдан Конституції, буд. 1, під`їзд 7, поверх 4, (057) 731-57-69; 731-40-34; 731-39-42; info_1@khm.kh.notary.gov.ua, підстава обтяження: ухвала, б/н, 17.07.2001, Ленінський pайонний суд м. Хаpкова, об`єкт обтяження: інше, частина будинку, состав: частка, розмір частки: 168/1200, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 2962517HARKOV1, архівна дата: 02.08.2001, дата виникнення: 02.08.2001, № реєстру: 15587, внутр. № 92013F2329F2382C6E3F; арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7616509, зареєстровано: 23.07.2008 15:02:16 за № 7616509 реєстратором: Друга Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Друга Харківська ДНК), 61093, Харківська обл., м.Харків/м.Харків, вул. Озерянська, 6, (057) 372-30-07; (057) 731-60-06; info_2@khm.kh.notary.gov.ua, підстава обтяження: Ухвала про забезпечення позову, б/н, 22.07.2008, Ленінський районний суд м. Харкова, Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А. М., об`єкт обтяження: будинок, 28/200 частин вказаного будинку, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] Заявник: Друга Харківська держнотконтора. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2024 року державний нотаріус Третьої Харківської державної нотаріальної контори Полтавською К.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки спадщини, яка складається з 400/1200 частин житлових будинків з надвірними будівлями [ADDRESS] , яка належить померлому [INFO] [PERSON] у зв`язку з арештом майна. Вищевказане підтверджується копією спадкової справи, заведеної 08.10.2013 в Третій Харківській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] , яка надійшла до суду на підставі ухвали про витребування доказів від 21.08.2025. Ухвалою Ленінського місцевого суду м. Харкова від 17.07.2001 року, яка набрала законної сили, накладено арешт на 168/100 часток будинку по віл [ADDRESS] , що належать [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 2002 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 25000 грн. боргу та судові витрати: 270 грн державного мита, а разом 25270 грн.; стягнуто з [PERSON] державне мито в розмірі 250 грн. на користь держави. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова про забезпечення позову від 22.07.2008 накладено арешт на 28/200 частин вказаного будинку, адреса: [ADDRESS] , власник - [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.08.2008 надано дозвіл на реалізацію майна боржника [PERSON] , а саме: 28/200 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що державний виконавець Червонозаводського ВДВС ХМУЮ звернувся до суду з проханням надати дозвіл на реалізацію майна боржника у зв`язку з тим, що в провадженні Червонозаводського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-160/02 виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 25 000,00 грн. на користь [PERSON] , виконавчого листа № 2/4-1092 виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова 27.05.2022 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 10 098,50 грн. на користь [PERSON] та виконавчого листа №2-7816 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.02.2005 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 2 610,10 грн. на користь Кредитної спілки «Харківська каса взаємодопомоги». Відповідно листа Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №140178 від 07.10.2024, наданого у відповідь на адвокатський запит, відмовлено у наданні відомостей про стан зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-160/02 виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 25 000,00 грн. на користь [PERSON] , виконавчого листа №2/4-1092 виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова 27.05.2022 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 10 098,50 грн. на користь [PERSON] та виконавчого листа №2-7816 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.02.2005 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 2610,10 грн. на користь Кредитної спілки «Харківська каса взаємодопомоги». Між тим, станом на 30.09.2024 року, в автоматизованій системі виконавчого провадження на офіційному сайті Міністерства юстиції за посиланням: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors?edrpou=06716981 відсутні відомості про наявність виконавчих проваджень, боржником в яких є [PERSON] / [PERSON] , а також відсутні відомості про боржника [PERSON] . Ухвала суду про витребування доказів з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції а саме: відомості про стан зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-160/02 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 26.04.2002 року про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 25000,00 грн. на користь [PERSON] , виконавчого листа № 2/4-1092 виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова 27.05.2022 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 10098,50 грн. на користь [PERSON] та виконавчого листа № 2-7816 виданого Ленінським районним судом м. Харкова 01.02.2005 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 2610,10 грн. на користь Кредитної спілки «Харківська каса взаємодопомоги», а саме: чи здійснюється станом на теперішній час вказане виконавче провадження, чи було воно закрито та на якій підставі, відомості про сторони виконавчого провадження (прізвище, ім`я та по батькові фізичних осіб, їх ідентифікаційний код, місце проживання, найменування юридичних осіб, код ЄДРПОУ, місцезнаходження, засоби зв`язку), копії постанов про накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , ухвалених під час виконавчого провадження, не виконана, інформація на запит суду не надійшла. В паспорті серія [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові позивача вказані [PERSON] - українською мовою, та « [PERSON] » - російською мовою, дата народження: [INFO] . Між тим, в свідоцтві про народження позивача [PERSON] серія [NUMBER] , виданому 21.04.1992 Червонозаводським відділом ЗАГС м. Харків, актовий запис про народження №842 від 25.06.1961, прізвище, ім`я та по батькові позивача вказані « [PERSON] » - російською мовою, дата народження: [INFO] , батьком вказаний « [PERSON] » - російською мовою. При цьому в свідоцтві про смерть спадкодавця серія [NUMBER] , виданому 19.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №8351, його прізвище, ім`я та по батькові вказані Побейпіч [PERSON] - українською мовою. Відповідно до експертного висновку №056/736-d від 15.10.2013, складеного Українським бюро лінгвістичних експертиз, російський запис ПОБЕЙПЕЧЬ зумовлений неправомірним використанням при міжмовному перетворенні українського прізвища ПОБЕЙПІЧ (побій + піч) етимологічно споріднених російських основ побей + печь. Субнормативні українські записи ПОБЕЙПІЧ і ПОБЕЙПЕЧ виникли внаслідок зворотного (російсько-українського) перетворення цього прізвища шляхом транслітерації (ПОБЕЙПЕЧ) без урахування його українського походження або шляхом часткової транслітерації (ПОБЕЙПІЧ) з відновленням однієї з українських мотиваційних основ. Зазначені розбіжності в документах членів однієї родини як наслідок міжмовних перетворень прізвища є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Відповідно до чинного орфографічного стандарту нормативний український запис прізвища залежить від його походження. З урахуванням українського походження цього прізвища його нормативним українським записом є ПОБЕЙПІЧ. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частин 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1294 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до части 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органи, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке порушується або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16 дійшла висновку, що це правило за аналогією закону має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно. Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У п. 37 постанови Великої палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 сформульовано висновок про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.1 і 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законом не передбачено іншого порядку встановлення таких фактів. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки це не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і є єдиним можливим способом захисту прав та законних інтересів позивача.

Outcome: approved