Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому просить виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на відчудження (архівний запис) житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , архівний реєстраційний номер обтяження 3604643, зареєстроване 15.08.2006 року реєстратором Корюківська районна державна нотаріальна контора, архівний номер: 2215801СНЕRNIGOV21, архівна дата: 18.04.2001, дата виникнення: 17.07.1987, № реєстру: 1-31, внутр. №D0012А3325F2562Е785С. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Менська державна нотаріальна контора Чернігівської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] [INFO] , уродженка с.Лупасово Корюківського району Чернігівської області, дані підтверджуються паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 27.12.1996 Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області та Витягом з реєстру територіальної громади сформованого 31.03.2025 Корюківською міськрадою. Позивачка перебувала з [PERSON] у шлюбі, який був зареєстрований 13.08.1983 у відділі ЗАГС Корюківського райвиконкому, під час шлюбу позивачка з чоловіком почали будівництво житлового будинку [ADDRESS] , забудовником якого значився чоловік, але після закінчення будівництва право власності на житловий будинок не було зареєстровано. [INFO] чоловік позивачки помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 29.05.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області, на його майно, яке складається з його частини у побудованому житловому будинку, відкрилася спадщина, яку прийняла позивачка, але житловий будинок не був зданий в експлуатацію, тому позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 27.12.2010 (справа №2-640/2010) за позивачкою було визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] . 08.02.2011 позивачка зареєструвала своє право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями у державному реєстрі, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №407506513 сформованою 11.12.2024, у якій також вказано, що згідно Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, є заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3604538, яке зареєстровано 15.08.2006 реєстратором Корюківська районна державна нотаріальна контора, 15300, Чернігівська область, Корюківський район, м.Корюківка, вул.Шевченка, 85-а, (04657) 2-29-89, об`єктом обтяження є будинок, состав: ціле, добудоване, жиле, [ADDRESS] , власник [PERSON] , архівний номер: 2215801СНЕRNIGOV21, архівна дата: 18.04.2001, дата виникнення: 17.07.1987, № реєстра: 1-31, внутр. №D0012А3325F2562Е785С. Державний реєстратор позивачці пояснив, що на зареєстрований на праві власності на неї житловий будинок з господарськими будівлями у 1987 році державним нотаріусом накладена заборона на його відчуження, але підставу її виникнення можливо отримати тільки з нотаріального архіву, де є журнал реєстрації таких заборон і вказана їх підстава. Позивачка звернулася із заявою до Державного нотаріального архіву Чернігівської області, який своїм листом №627/01-15 від 19.03.2025 позивачці повідомив, що в реєстрі Корюківської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон (арештів) за 1987 рік міститься запис №1 від 17.07.1987 про накладення заборони відчуження на майно [PERSON] ( [ADDRESS] ) на підставі акту №18 від 17.07.1987 Корюківської кіномережі. Розпорядження по накладанню і зняттю заборон відчуження Корюківською державною нотаріальною конторою за 1987 рік до Державного нотаріального архіву Чернігівської області не передавалися. Будь яка інша інформація в архіві відсутня. Чоловік давно помер, причину відчудження позивачка не змогла встановити, Корюківська кіномережа була ліквідована, що підтверджується архівною довідкою, позивачка є власником житлового будинку на який накладена заборона. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У силу вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ст .319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ст.41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст.. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Із-за накладеної заборони позивачка не має можливості вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, оформити на неї право власності. Відповідно до ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності для звернення до суду становить три роки, заборона на житловий будинок була накладена у 1987 - 38 років тому, враховуючи такий термін підстав для збереження такої заборони немає, за вказаний строк можливо було виконати всі дії щодо погашення заборгованості, а у разі невиконання кредитор мав право звернутися у передбачені строки до суду для стягнення заборгованості, але такого позову не було, на даний час строки для такого звернення вже давно пройшли. Крім того, чоловік позивачки помер у 2002 році, згідно діючої на той час ст.557 ЦК України 1963 року, кредиторам надавався строк шість місяців для пред`явлення своїх претензій до спадкоємців, але протягом 23 років з дня смерті чоловіка до позивачки такі претензії не пред`являлися. Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що не встановлено в рамках якого зобов`язання накладено арешт, відсутність таких відомостей, беручи до уваги ліквідацію кредитора у 1997 році та смерть боржника у 2002 році, відсутність претензій кредитора до спадкоємців померлого боржника, наявність протягом тривалого часу не скасованої заборони та відсутність у необхідності подальшого застосування, все це свідчить про наявність невиправданого втручання на мирне володіння нерухомим майном. Судові витрати залишити за позивачкою.

Outcome: approved