Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У серпні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» (далі - ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року в розмірі 8200,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 лютого 2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідач уклали кредитний договір № 1541755 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов кредитного договору товариство надає клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2 500,00 грн; дата надання кредиту: 06 лютого 2021 року; строк кредиту: 30 днів; стандартна процентна ставка - 1,9 % в день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало взяті на себе зобов`язання та 05 березня 2021 року на картковий рахунок відповідача перерахувало кредитні кошти в сумі 2 500,00 грн. Натомість відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 12 червня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8 200,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 500,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 5 700,00 грн. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року, укладеним з відповідачем. 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021, відступило право вимоги за кредитним договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року до позивача, у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. 30 вересня 2025 року представник відповідача [PERSON] подав до суду в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, її представник покликається, на те, що вона не отримувала грошових коштів від первісного кредитора та на відсутність первинного документу, яким би підтверджувалось фактичне отримання нею кредитних коштів позичальника. Окремо у відзиві зазначено про відсутність доказів переходу права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора на кожному етапі такої передачі, повідомлень [PERSON] від кредиторів та факторів про відступлення права вимоги, а також доказів оплати старому кредитору права вимоги до [PERSON] від кожного нового кредитора. 06 жовтня 2025 року від представника позивача в системі «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій останній, заперечуючи аргументи сторони відповідача, зазначив, що cторони кредитного договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на узгоджених умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на банківську платіжну картку ( [NUMBER] ), реквізити якої були надані самим позичальником, і вказане підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення». На переконання представника, відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може самостійно отримати виписку по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Щодо нарахування відсотків та пролонгації кредитного договору, то представник зауважив, що такі відсотки були нараховані згідно умов договору та в межах строку кредиту з урахуванням автопролонгації. 08 жовтня 2025 року представник відповідача [PERSON] подав до суду в системі «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив, у яких останній підтримав викладену у відзиві на позов позицію відповідача по справі, з мотивів, які є аналогічними, викладеним вище. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у поданих заявах по суті спору позов підтримав та розг ляд справи просив проводити у його відсутності. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи, про що свідчать дані довідки про доставку електронного документа у вигляді судової повістки. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 09 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача про участь в судовому засіданні 09 жовтня 2025 року в режимі відеоконференції. 09 жовтня 2025 року судове засіданні відкладено за клопотанням представника відповідача на 21 жовтня 2025 року. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що 06 лютого 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 1541755 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору на умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає 2 500,00 грн. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено, що стандартна процента ставка становить 1,90% в день, знижена процентна ставка 1,90% в день, а також визначені випадки застосування зазначених ставок. Відповідно п. 2.1. Кредитного договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або на іншу платіжну картку клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до пп. 6.1.3 п. 6.1 Кредитного договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта. Відповідно до Довідки про ідентифікацію, складеної ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», [PERSON] , з якою укладено договір № 1541755 від 06 лютого 2021 року, ідентифікована ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснено 06 лютого 2021 року за номером телефону [NUMBER] , одноразовий ідентифікатор - «В910». У паспорті споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «ІВ910», до відома останньої доведено інформацію щодо основних умов кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало взяті на себе зобов`язання та 06 лютого 2021 року переказало на платіжну картку № [NUMBER] , яка зазначена у п. 2.1. Кредитного договору, 2 500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02 липня 2025 року №2643_250702151028. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»станом на 06 вересня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року становить 8 200,00 грн, з яких: залишок по тілу кредиту 2 500,00 грн; залишок по відсотках 5 700,00 грн. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як фактором, був укладений Договір факторингу № 1-07092021, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим Договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим Договором, в порядку, визначеному чинним законодавством. Згідно платіжної інструкції № 42 від 08 вересня 2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» здійснило оплату ціни відступлення права вимоги за Договором факторингу № 1-07092021 від 07 вересня 2021 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-07092021 від 07 вересня 2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору № 1541755 від 06 лютого 2021 року в розмірі 8 200,00 грн, з яких: залишок по тілу кредиту 2 500,00 грн; залишок по відсотках 5 700,00 грн. 07 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як кредитором, та позивачем, як новим кредитором, був укладений Договір № 2-07/09/2021 відступлення права вимоги, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених Договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених Договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені та усіх судових спорах, пов`язаному з правом вимоги. В дату підписання цього Договору відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати підписання Договору відступлення права вимоги Новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд без згоди кредитора. Згідно платіжного доручення № 379 від 08 вересня 2021 року позивач здійснив оплату послуг згідно Договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору № 1541755 від 06 лютого 2021 року в розмірі 8 200,00 грн, з яких: залишок по тілу кредиту2 500,00 грн; залишок по відсотках 5 700,00 грн. Як слідує з виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року, складеному позивачем, з 06 лютого 2021 року по 12 червня 2025 року заборгованість відповідача складала 8 200,00 грн, з яких: 2 500,00 грн - заборгованість по простроченому тілу; 5 700,00 - заборгованість по простроченим відсоткам. 13 червня 2025 року позивачем направлено відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наявні в матеріалах справи договори факторингу та відступлення права вимоги із витягами з реєстрів боржників до вказаних договорів, а також платіжних інструкцій про оплату на виконання таких договорів підтверджують належне набуття позивачем права вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором і сумнівів щодо цього не викликають, з огляду на що аргументи представника відповідача щодо відсутності доказів відступлення прав вимоги від первісного кредитора до наступного суд відхиляє. Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Суд установив, що 06 лютого 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] було укладено електронний договір № 1541755 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 500,00 грн та зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати обов`язки, передбачені договором. 06 лютого 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачу на її платіжну картку № [NUMBER] , реквізити якої нею були зазначені у п. 2.1 Кредитного договору, що стверджується даними листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02 липня 2025 року № 2643_250702151028. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» суд вважає доведеним та заперечення сторони відповідача з даного приводу відхиляє. У подальшому позивач набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] . Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за кредитним договором № 1541755 від 06 лютого 2021 року, суд прийшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення частково в розмірі простроченої суми заборгованості за сумою кредиту - 2 500,00 грн та простроченої суми заборгованості за процентами в розмірі 1425,00 грн, нарахованих в межах строку кредитного договору - 30 днів за стандартною процентною ставкою 1,9 % (2 500,00 грн х 1,9 % х 30 днів), оскільки позивачем не надано доказів пролонгації зазначеного кредитного договору відповідно до пунктів 4.1.2-4.1.4 договору № 1541755 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 лютого 2021 року. При визначенні розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Розподіл судових витрат Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст. 137, ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути: витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 47,87 % від 2422,40 грн, що становить 1 159,60 грн (2 422,40 х 47,87 %); витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (згідно договору №09/07/2025 про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року, акту про отримання правової допомоги від 01 вересня 2025 року, платіжної інструкції та рахунку № 01.09.2025-3 від 01 вересня 2025 року, з яких вбачається, що позивач сплатив представнику адвокату Пархомчуку С.В. за послуги 10 500,00 грн), які становлять 5 026,35 грн (10 500 х 47,87 %).

Outcome: partial