Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся у серпні 2023 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] \~ про\~ стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що позивач 03.12.2024 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. За час перебування в шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом з матір`ю. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримання дружини, чим порушує права позивача. Позивач не\~ взмозі забезпечити себе матеріально, оскільки перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати кошти на утримання дружини в розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу),щомісячно з часу звернення до суду і до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в т.ч. через сайт судової влади. Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюбі серії [NUMBER] виданого 03 грудня 2024 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1989. За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з положеннями статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 СК України,Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Суд звертає увагу, що у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру коштів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. При цьому, суд при прийнятті рішення враховує прожитковий мінімум та кошти, що необхідні на життєві потреби особи, а також спроможність фінансову іншого подружжя. Слід зазначити, що аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Суд при прийнятті рішення в кожному конкретному випадку має виходити із матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї, а також інші стягнення,\~ в т.ч. за судовими рішеннями. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2025 року по серпень 2025 року, отриманих за ухвалою суду на клопотання позивача, відповідачу нараховується зарплата як військовослужбовцю, зокрема за останні місяці в середньому розмірі близько 56000 грн.. Разом з тим, законом передбачений процесуальний обов`язок позивача повідомляти про судові рішення, що стосуються спірних правовідносин, що нею не дотримано, проте на запитання суду про наявність стягнень аліментів на утримання дитини, повідомлено, що за судовим наказом від 14.08.2025р. та наявного відкритого в серпні 2025р. виконавчого провадження (копії не долучались до матеріалів цивільної справи), проводиться з серпня 2025р. (точної дати судом не встановлено через відсутність судового наказу в справі) стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 його доходу. Отже, з врахуванням відрахувань із доходу обов`язкових платежів, близько 13-14.5 тисяч гривень (в залежності від місячного доходу) стягуватиметься на утримання дитини в користь матері, в залишку доходу відповідача залишатиметься близько 41-42.5 тисячі гривень. Зокрема, беручи до уваги наявність виконавчого провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 його доходу, врахувавши отримані відомості з Державної податкової служби щодо доходів відповідача, його потреби у зв`язку з проходженням військової служби, місце проживання дитини з матір`ю, яка не працює, у зв`язку з доглядом дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення коштів на утримання дружини в розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно (дана сума становитиме близько 6 тисяч гривень в місяць). А відтак, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, з огляду на що, слід стягувати з відповідача кошти на утримання дружини [PERSON] , у розмірі 1/7 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою з 18 серпня 2025 року та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211 гривні 20 копійок судового збору на користь держави. В змісті позову позивач вказав на орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000грн., однак доказів понесених витрат до матеріалів справи сторона позивача не надавала, перед виходом суду для ухвалення рішення у справі про доручення таких не заявляла, тому стягненню такі не підлягають.

Outcome: approved