Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

[PERSON] (надалі позивачка) звернулася з позовом до [PERSON] (надалі батько, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області ( надалі Орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жовтні 2021 року колишній чоловік та батько дитини виїхав за кордон. З того часу не бачив дочки, не спілкується з нею, не цікавиться її життя. Будь-яких перешкод для побачення батька з дитиною вона не чинить, саме з його сторони не має наміру бути присутнім в житті дитини. Має заборгованість зі сплати аліментів. 15 серпня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження. 30 вересня 2025 року суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 16 жовтня 2025 року. 02 жовтня 2025 року Орган опіки та піклування, на виконання вимог ч.5 ст. 19 СК України, надав суду висновок Виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Судове засідання, призначене на 16 жовтня 2025 року, суд відклав на 27 жовтня 2025 рік, оскільки це була перша неявка відповідача, повідомленого належним чином і який не проінформував суд про причини неявки. Відзиву не подав. На виконання ч. 8 ст. 223 ЦПК України 16 жовтня 2025 року суд допитав свідків [PERSON] та [PERSON] . У встановлені судом дату та час розгляду справи по суті з`явилися позивач, її представник та представник Органу опіки та піклування. Відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 16.10.2025 року. Інших засобів зв`язку з відповідачем не має. Враховуючи, що позивачка та її представник не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280,\~281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позивачка, представники позивачки та Органу опіки та піклування позов підтримали, просили його задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, її представника та представника Органу опіки та піклування, з`ясувавши думку дитини, дослідивши показання свідків та письмові докази, здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 2019 року [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області по справі №455/2067/24 від 27 вересня 2024 року розірвано шлюб [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , та відповідачем, який був зареєстрований 05.09.2019 року Виконавчим комітетом Білицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №4. Рішення суду набрало законної сили 29.10.2024 року. Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] з 17.12.2019 року є [ADDRESS] . 15 березня 2025 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2025 року. Згідно судового наказу по справі №455/2068/24 від 26.09.2024 року з відповідача стягуються аліменти користь позивачки на утримання [PERSON] з 29.08.2024 року і до її повноліття. Станом на початок липня 2025 року заборгованість по аліментам становить 28917,51 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 16.07.2025 року, вчиненим державним виконавцем Самбірського ВДВС у Самбірському районі Львівської області Андрієм Винаром. Заборгованість виникла у вересні 2024 року. Позивачка зверталася до правоохоронних органів щодо вжиття заходів до відповідача за несплату аліментів, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №8852 від 24.07.2025 року та листом від 04.08.2025 року №8852. [PERSON] з 01.10.2022 року знаходиться на утриманні та вихованні позивачки, яка працює в ПрАТ »Київстар», умови проживання [PERSON] є хорошими, в сім`ї спостерігаються доброзичливі, відверті, щирі, чуйні, теплі та прихильні стосунки, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Білицького старостинського округу від 16.07.2025 року №329, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 16.07.2025 року, характеристикою позивачки від 16.07.2025 року №330 та від 22.07.2025 року. Згідно довідки від 16.07.2025 року [PERSON] є здоровою. [PERSON] розвивається відповідно до свого віку, має стабільний емоційний стан, участь батька у вихованні відсутня, чітко ідентифікує свою сім`ю та наголошує, що її татом є [PERSON] , у поведінці [PERSON] відчувається відстороненість до персони батька та відсутність емоційної прив`язаності, що підтверджується характеристикою від 21.07.2025 року та висновком дитячого психолога від 27.08.2025 року. Свідок [PERSON] під присягою повідомила, що відповідач ще перед повномасштабним вторгненням, в 2021 році, виїхав за кордон. В селі його не бачила з того часу, знає що перебуває десь у Польщі, контактів його не має. Свідок [PERSON] під присягою повідомив, що відповідача з 2021 року не бачив в селі, люди кажуть, що у Польщі. З дитиною постійно позивачка та її мати. 25 вересня 2025 року Виконавчий комітет Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Підставою висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача зазначено те, що -зі слів матері відповідача, він у 2021 року виїхав за кордон та не підтримує з нею зв`язок; -батько дитини участі в її вихованні не бере, емоційної, матеріальної та фізичної підтримки з його боку не має; -має заборгованість по аліментам. 27 жовтня 2025 року суд заслухав дитину позивачки та відповідача. Заслуховування відбулося за участі психолога [PERSON] . [PERSON] повідомила, що проживає з мамою і татом ( чоловіком матері). Любить їх обох. На питання суду: «Кого хоче бачити? За ким сумує?». Назвала прізвище артиста. На пропозицію психолога намалювала свою сім`ю: маму, тата [PERSON] та себе. На малюнку всі посміхаються та тримаються за руки. Встановлені обставини свідчать, що у цій справі мати дитини поставила питання про позбавлення батька дитини, відповідача у справі, батьківських прав у зв`язку із свідомим невиконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому законом. \~\~\~Обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення права дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини\~\~(далі - Конвенція)). Той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливе середовище для її виховання, сам по собі не виправдовує примусового заходу позбавлення опіки біологічних батьків. Повинні існувати інші обставини, що вказують на «необхідність» такого втручання в право батьків відповідно до статті 8 Конвенції на сімейне життя зі своєю дитиною. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.\~ Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Верховний Суд підкреслює, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення її/його батьківських прав, покладено на позивача ( див Постанови Верховного Суду по справі № 409/1865/17-ц від 08 травня 2019 року, № 756/6112/18 від 04 березня 2021 року, № 739/2159/18 від 29 травня 2020 року та інших). У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо ( див постанову Верховного Суду по справі № 455/307/22 від 07 лютого 2024 року). Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд враховує, що розлучення з батьками справляє тяжкий вплив на дитину, повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині фізичної чи психологічної шкоди або в інших необхідних випадках. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. В ситуації, що розглядається, дитина тривалий час не проживає з батьком після його виїзду за кордон в 2021 році. Не має з ним емоційного зв`язку, не спілкується, називає татом іншого чоловіка. Відповідач жодним чином не продемонстрував суду свого бажання в налагодженні сімейних стосунків з дитиною. Навпаки, розірвав зв`язки з нею. На думку суду, без волі та бажання відповідача підтримувати сімейні стосунки з дочкою, держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні своїх батьківських обов`язків і відновленні та зміцненні сім`ї. Орган опіки та піклування ретельно вивчив сімейну ситуацію дитини та дійшов висновку, що жоден менш радикальний захід щодо відповідача не здатен змінити його відношення до виховання дочки та збереження сімейних відносин. Суд враховує, що позбавлення батьківських прав відповідача, не поглибить розриву зв`язків з дитиною, бо і так його не має в в її житті, з 2021 року виїхав за кордон. Суд вважає, що застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відповідача змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дитину, так як буде сприяти захисту їх майнових та немайнових прав, відповідатиме її інтересам, оскільки [PERSON] проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі матері та її чоловіка, називає його татом. Як підсумок, суд виснує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав відповідача буде сприяти інтересам дитини і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію її прав на щасливе та гармонійне сімейне життя. Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому\~ст. 169 СК\~України. Отже, врахувавши конкретні обставини цієї справи, якнайкращі інтереси дитини, а також те, що відповідач не підтримує стосунків з дочкою протягом тривалого часу, не цікавиться її життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд виснує про необхідність застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню повністю. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 1211,20 грн.

Outcome: approved