Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

19 липня 2025\~року до\~суду надійшла\~позовна заява,\~у якій\~позивач,\~посилаючись на\~7,\~9,\~13,\~26 Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» №\~1875-IV\~від 03.10.2014,\~статті 5,\~7,\~9,\~10,\~12-14\~ Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» № 2189- VIII від 09.11.2017, статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526, 530, 625, 629, 634, 641-642, 901, 903 ЦК України, просять: - Стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення на користь позивача в розмірі 67903,34 гривень. - Стягнути з відповідача інфляційні втрати на користь позивача, в розмірі 23143,30 гривень. - Стягнути з відповідача три відсотка річних на користь позивача, в розмірі 6949,94 гривень. - Стягнути з відповідача пеню на користь позивача, в розмірі 218,41 гривень. 5. Стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень. - Стягнути із Відповідача судові витрати в розмірі 3 028,00 грн. на користь Позивача. Позов обґрунтовується\~тим, з 01.11.2014 року відповідно до п.4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 10.04.2014 року, що діяла під час виникнення спірних правовідносин (надалі ЗУ №1875-ІV) як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. На виконання ЗУ №1875-ІV Славутицькою міською радою Київської області 03.10.2014 було прийнято рішення №1574-49-VІ «Про внесення змін до рішення Славутицької міської ради від 13.07.2007 №286-14-V «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича», на підставі якого виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 01.11.2014 року визначено Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства». Відповідно до рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 430 від 28.07.2017 року, єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутич з 01.08.2017 року є Комунальне підприємство « Славутич-Водоканал». Таким чином, з 01 листопада 2014 року до 01 серпня 2017 року Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» було постачальником послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення, а з 01 серпня 2017 року Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» надає споживачам послуги з постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання. Відповідно до Статуту, Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» створене з метою: - надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 та переоформленої рішенням від 03.11.2015 № 2700. Відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Хусалімовою Л.В. 10 грудня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5930, квартира [ADDRESS] перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . Під час розгляду справи №377/133/25 встановлено, що [PERSON] [INFO] , померла [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Славутицькою міською нотаріальною конторою, спадкова справа після її смерті не відкривалася. На день смерті [PERSON] співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , який був зареєстрований за цією адресою та який відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцем який прийняв спадщину за заповітом після його смерті, є [PERSON] . Відповідно до частин першої та другої статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зобов`язаний подати відповідну заяву нотаріусу або, у сільських населених пунктах, уповноваженій посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Таким чином, [PERSON] , відповідач у справі, набув право власності на спадкове майно квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] . Квартира [ADDRESS] забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, так як будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Такі послуги Позивачем в зазначеному будинку надаються постійно та за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, в той же час Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлялись, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в періоди їх надання не надсилали. Таким чином, об`єкт забезпечується діями Позивача відповідними послугами, а власники будинку є їх споживачами. З аналізу платежів за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою [ADDRESS] вбачається, що в зв`язку з невиконанням споживачем обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка за період з 22.12.2014 року по 31.12.2024 року станом на 06.06.2025 року складає 67 903 гривні 34 копійки. Дана обставина є свідченням неналежного виконання Відповідачами прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, також передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року №933). Крім того, відповідно до пункту 7 статті 26 ЗУ №1875-ІУ, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, договір, зокрема, на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Пропозиція про укладення договору була спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ» - Позивача https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ передбачено необхідність договірного оформлення відносин у сфері житлово-комунальних послуг між виконавцем та споживачем послуг. Як вказувалося вище Позивачем, з метою реалізації норм закону, був розроблений відповідний проект договору. Проте, з деякими споживачами укласти письмові договори не було можливості, оскільки споживачі ухилялися від обов`язку укладати договори, оскільки п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ покладає обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг саме на споживача. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово- комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-УШ. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-УШ (далі Закон № 2189-УШ). 01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, послуга з постачання теплової енергії надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Положеннями пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-УІІІ. Згідно з пунктом 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги», та вимогами цих Правил. Відповідно до пункту 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII. З 01 листопада 2021 року вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачем/власником будинку Бакинського №4 квартири [ADDRESS] [PERSON] , які розміщені на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом ЗО днів з дня опублікування тексту договорів на офіційному веб-сайті виконавця власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальних послуг. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, що підтверджено витягом технологічної схеми приєднання будинку [ADDRESS] , до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води, встановленням лічильника в будинку [ADDRESS] . 11 листопада 2016 року SHARKY 775 зав. №53873762, DN 25 та фактичним споживанням теплової енергії за показниками приладів обліку житлового будинку за вказаною адресою із зазначенням вартості спожитої теплової енергії у довідці про заборгованість, а також частковою сплатою житлово-комунальних послуг (довідка про заборгованість додається до матеріалів справи). Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII. В зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за житлове комунальні послуги Відповідачами, Позивачем було прийнято рішення про нарахування: за період з січня 2014 року по грудень 2021 року, с січня 2024 року по квітень 2025 року інфляційних втрат в розмірі 23143,30 грн., 3% річних в розмірі 6949,94 грн. та пені в розмірі 218,41 грн. Ухвалою судді від 21 липня 2025 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду 21.08.2025 року. Одночасно задоволено клопотання про огляд справи 377/133/25. Ухвалою суду\~від 21\~серпня 2025 року на підставі ст. 223 ЦПК відкладено розгляд справи до 25.09.2025 року, яке було знято з розгляду та призначено на 23.10.2025 року. В призначене судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача КП «УЖКГ» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання виконавчого директора А. Позняка про розгляд справи без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено зворотним поштовим повідомленням та особистим підписом в розписці. Також до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача. Рішення просив прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 414077807 від 19.02.2025 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 3850587, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] в розмірі 1/1 частки та [PERSON] в розмірі 1/1 частки на підставі договору дарування № 5930 від 10.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Хусалімовою Л.В. З матеріалів цивільної справи 377/133/25 вбачається, що у відповідності із договором дарування, посвідченого 10 грудня 2003 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Хусалімовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5930, квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , які згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00050971007 від 02.05.2025, перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 грудня 1982 року. Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] № 00050972245 від 02 травня 2025 року підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно з інформацією із Славутицької державної нотаріальної контори від 08.05.2025 № 168/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 81098080 від 08.05.2025 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] , співвласник квартири за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] . Як вбачається\~із спадкової\~справи №\~51/2015\~до майна\~померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернувся із заявою до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після смерті [PERSON] . З наданої довідки про заборгованість по особового рахунку № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , рахується споживачем [PERSON] , таким чином, відповідач як власник житла, є споживачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, який і зобов`язаний нести витрати по його утриманню. Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Крім того з наданих документів вбачається, що будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення (ця обставина, судом визнана як загальновідомою обставиною у межах міста Славутича, і відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України, не потребує доказуванню). Комунальне підприємство\~«Управління житлово-комунального\~господарства» відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 10.04.2014 року № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 року, як теплопостачальна організація, з 01 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 року Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 року № 2700, переоформлена на безстрокову. Відповідно до пояснень КП «УЖКГ» на будинок [ADDRESS] 11.11.2016 року встановлено лічильник SHARKY-775 заводський номер 53873762, що підтверджено актом допуску до експлуатації вузла обліку від 11.11.2016 року та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 71 МТ 39032924 чинне до 09.07.2028 року. Як вбачається з інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08/991, яка надійшла на адресу суду 21 липня 2025 року, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади відповідач [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 26.01.2004 року. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Відповідно до статті 11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 року № 1875-ІV, чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За положеннями статей 319, 322\~ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено у п.7 статті 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198 VІІ від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VI від 03.10.2014, як теплопостачальна організація, з 01 листопада 2014 року було виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення ( з використанням внутрішньо будинкових систем). Пунктом 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради № 783-17-VIII від 03.03.2023, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ №500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокову. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2). Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV (далі Закон № 1875- ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За змістом частини першої статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641\~ЦК України пропозицію\~укласти договір\~(оферту)\~може зробити\~кожна із\~сторін майбутнього\~договору.\~Пропозиція укласти\~договір має\~містити істотні\~умови договору\~і виражати\~намір особи,\~яка її\~зробила,\~вважати себе\~зобов`язаною\~у разі\~її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. У такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Закон № 1875- ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 Закону). Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 вказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. №933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. До позовної заяви позивачем додано роздруківку з офіційного сайту КП «УЖКГ» договору приєднання (оферти). Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875- ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/about/dogovir-priednannya-oferta/ договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідачі свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору. Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875-ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642\~ЦК України на\~невизначений строк\~шляхом приєднання\~споживача до\~умов цього\~договору. З урахуванням викладеного, договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, до якого приєднався відповідач, є чинним на час розгляду справи в суді. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5\~Закону №\~2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Згідно з\~частиною першою\~статті 10\~Закону №\~2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини 2 вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною 1 статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини 3 цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Як вбачається з частини 5 зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно з частиною 1 статті 14\~Закону №2189-VIII за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). За змістом частини 7 вказаної статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13\~цього Закону з урахуванням певних особливостей. Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Закону №2189-VIII договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Як вбачається з копії особового рахунку № [NUMBER] , споживач послуг у квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , станом на 06 червня 2025, має заборгованість по комунальним послугам в розмірі 67589,78 гривень за період з листопада 2014 року по квітень 2025 року. Послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою місця проживання відповідача надаються КП «УЖКГ», позивачем у справі, згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги. Обов`язок сплачувати житлово - комунальні послуги покладено на споживача і пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630). Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2). Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3). Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Щодо стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, визначені п.10 ч.3 ст. 20 Закону № 1875-ІV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та п. 10 ч. 2 ст.\~7\~Закону №\~2189-VІІІ (який введений в дію з 01.05.2019) норми права щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключають застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з січня 2014 року по грудень 2021 року, с січня 2024 року по квітень 2025 року інфляційних втрат в розмірі 23143,30 грн., 3% річних в розмірі 6949,94 грн. та пені в розмірі 218,41 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, свій розрахунок не надано. Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджений матеріалами справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат та трьох процентів річних. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 67903,34, а також інфляційні втрати в сумі 23143,30 гривень та три відсотка річних в сумі 6949,94гривень, пеню 218,41 гривень. СУДОВІ ВИТРАТИ. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 539 від 19.05.2025 позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3028 гривень, яка зарахована до спеціального фонду державного бюджету України. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 гривні, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 гривні.

Outcome: approved