Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаною позовною заявою, яка умотивував тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений виконавчий напис № 8535 виданий 09.06.2021 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 0517-2588 від 22.10.2020, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кердит Фінанс» та [PERSON] заборгованість в розмірі 17310 грн 00 коп. Постановою приватного виконавця Турським О.В. від 11.09.2021 було відкрито виконавче провадження ВП № 66791972 та було звернуто стягнення на його доходи з відрахуванням коштів на погашення заборгованості за виконавчим написом. На теперішній час виконавче провадження триває. Вважає виконавчий напис незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Зазначає, що з 22.02.2017 нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Вказує, що у зв`язку з тим, що між ним та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, ніяких вимог щодо погашення кредиту йому не надходило і якби була якась вимога від кредитора, то він б одразу б заперечив проти цього, адже заборгованість, вказану у виконавчому написі не визнає, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Також вказує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповіднім Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Зазначає, що оскільки виконавчий напис є незаконним, з відповідача на його користь підлягають стягненню безпідставно отримані грошові кошти, які були перераховані в рамках виконавчого провадження, в сумі 9398 гри 89 коп. Тому просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за № 8535 виданий 09.06.2021 про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 015-2588 від 22.10.2020 заборгованість в розмірі 17310,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на його користь 9398,89 грн. безпідставно стягнутих за виконавчим написом коштів та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 08.11.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання. 07.12.2023 представник відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Горшкодер В.О. за допомогою системи «Електронний суд» скерував зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення грошових коштів за кредитним договором, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., в якому представник відповідача просить суд: - визнати кошти, отримані ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в сумі 7784,44 грн. (зазначені в первісному позові), такими що зараховані як часткова оплата за Кредитним договором 0517-2588 від 22.10.2020 року, шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог відповідно до ст. 601 ЦК України; - за результатами розгляду зустрічної позовної заяви - повністю задовольнити позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс», загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 0517-2588 від 22.10.2020, в розмірі 9 175,56 (Дев`ять тисяч сто сімдесят п`ять грн. 56 коп.) гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 2 215,56 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 6 960,00 гривень. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.03.2025, відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення грошових коштів за кредитним договором; закрито підготовче провадження у даній цивільній справі, а справу призначено до судового розгляду. 10.10.2025 у судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, при цьому разом із позовом подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не з`явився; при цьому до зустрічної позовної заяви долучено письмове клопотання директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Резуєва Є.В., в якому останній просить суд розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. також до судового засідання, будучи належним чином судом повідомлені про дату, час та місце його проведення - не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про розгляд справи у їх відсутність або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням наведеного та наявності вищевказаної заяви позивача та представника відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено,\~що 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №8535, згідно якого, пропонує стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №0517-2588 від 22.10.2020 укладеним з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у загальному розмірі 17310,00 грн. (а.с.17). На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В., 11.09.2021 постановою відкрито виконавче провадження №66791972, з виконання виконавчого напису №8535 виданого 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість в розмірі 17310,00 грн. (а.с.13-14). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Із матеріалів справи судом установлено, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис в порушення вимог встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Крім того,\~з матеріалів\~справи не\~вбачається та\~представником відповідача\~не долучено\~до матеріалів\~справи жодних\~належних,\~достовірних,\~достатніх \~та допустимих\~доказів про\~те,\~що при\~вчиненні напису\~нотаріус отримував\~від ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс»\~первинні бухгалтерські\~документи щодо\~видачі кредиту\~та здійснення\~його часткового\~погашення (квитанції,\~платіжні доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо),\~тому у\~нотаріуса були\~відсутні підстави\~вважати,\~що розмір\~заборгованості позивача\~перед товариством\~зазначені у\~написі,\~є безспірними. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів безспірності заборгованості, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Тому, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, в зв`язку з чим вищевказаний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В свою чергу, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь безпідставно стягнутих грошових коштів в розмірі 9398,89 грн. підлягає відмові в задоволенні за необґрунтованістю, оскільки позивачем не надано суду жодних належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів про те, що в порядку виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2021 з позивача (боржника за виконавчим провадженням) на користь приватного виконавця Турського О.В. були безпосередньо перераховані грошові кошти в розмірі 9398,89 грн. (виконавчій збір/основна винагорода приватного виконавця). Отже позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 1610,40 грн.(1073,60 грн. судового збору за одну вимогу немайнового характеру + 536,80 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у справі). Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial