Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

29.07.2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Галайського О.В. звернувся з позовом через «Електронний суд» до відповідача Сільськогосподарського кооператива «Родинний Добробут» про стягнення виплат на пай та стягнення пайового внеску. В позові зазначає, що між ним (надалі Асоційований член) та сільськогосподарським кооперативом «Родинний Добробут» (надалі кооператив) було укладено Договір про пайову участь в сільськогосподарському кооперативі «Родинний Добробут» № 021121-1 від 02.11.2021 року. Позивачу було видано посвідчення асоційованого члена СОК «Родинний Добробут» № 32 від 30.12.2012 року. Відповідно до п. 1.1. Договору асоційований член зобов`язується сплатити пайовий внесок (пай) до Кооперативу в розмірі та порядку, встановленому даним договором та додатками до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків асоційованого члена та внесків інших членів Кооперативу зобов`язується організувати фінансування спорудження тепличного комплексу для вирощування органічної продукції рослинництва площею 5000 м2, що буде розташовано за адресою: [ADDRESS] та функціонування цього комплексу для отримання сторонами результатів його роботи. Відповідно до п. 3.2. Договору, пайовий внесок як асоційованого члена становить 125000,00 грн (сто двадцять п`ять тисяч гривень). Факт внесення пайового внеску фіксується відповідним Актом приймання-передачі або, у разі внесення пайового внеску у вигляді грошових коштів при безготівковому внесенні на розрахунковий рахунок Кооперативу, квитанцією чи іншим платіжним документом. Пайовий внесок було сплачено в розмірі 125\~000,00 грн, 02.11.2021 року, що підтверджується Актом № 1 приймання-передачі грошових коштів до Договору № 021121-1 від 02.11.2021 року. Факт членства позивача [PERSON] в кооперативі додатково встановлено та підтверджується рішенням Господарського суду Київської області від 10.04.2024 року у справі № 911/3202/23. Відповідно до п. 3.6.2 Договору передбачає, що якщо сума вкладів асоційованого члена кооперативу за вказаним Договором менша ніж 250\~000,00 грн, у рік він отримує продукції або грошових коштів від реалізації продукції на суму, що становить 24% від суми вкладів асоційованого члена кооперативу за цим Договором. Своє зобов`язання за договором та як асоційований член кооперативу позивач виконав у повному обсязі. На перевагу цьому, відповідач покладені на нього зобов`язання не виконував та не виконує. 13.06.2024 року позивачем було надіслано відповідачу заяву на вихід з членів СК «Родинний Добробут». В даній заяві просив розглянути його заяву на вихід з членів кооперативу, прийняти рішення про виключення асоційованих членів кооперативу та повернути його вклад в розмірі 125000,00 грн. Також, 13.06.2024 року позивачем було надіслано відповідачеві вимогу про здійснення виплат на пай за 2023 рік. Дані заяви були проігноровані відповідачем, що призвело до звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного судді Київської області від 30 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 14.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляд справи. 18.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про забезпечення представнику позивача адвокату Галайському О.В. можливість брати участь в судових засіданнях в режимі відео конференції за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2025 року забезпечено представнику позивача [PERSON] брати участь у судових засіданнях у справі в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів. 14.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов Відзив на позов де зазначено, що розмір виплат на паї відповідно до ЗУ «Про кооперацію», встановлюються рішенням загальних зборів членів кооперативу після відрахувань обов`язкових коштів на формування і поповнення його фондів. Виплати можуть здійснюватися у грошовій формі, товарами, цінними паперами, а також у формі збільшення паю та інших формах, передбачених статутом кооперативу. Загальна сума виплат на паї не може перевищувати 20 відсотків доходу, визначеного до розподілу. Таким чином, порядок виплати на пай асоційованого члена Кооперативу був можливий виключно у порядку, що передбачений Статутом кооперативу, а не будь-якою іншою угодою; виключно на підставі рішення Загальних зборів членів кооперативу яким встановлюється відсоток часток доходу членів та асоційованих членів за окремий фінансовий рік, а не будь-якою іншою угодою. Відповідач вважає, що при укладені Договору про співробітництво було допущено порушення п.19.3-19.4 Статуту кооперативу у редакції, яка діяла на дату укладення Договору та ст. 26 ЗУ «Про кооперацію». Щодо вимоги про повернення пайового внеску дана вимога є передчасною, оскільки подача заяви не є автомотичним виходом з кооперативу. Кооператив не мав змоги розглянути відповідно заяву та рішенням загальних зборів кооперативу затвердити рішення правління кооперативу про припинення членства Позивача у кооперативі та умови виплати пайового внеску (частки). Просили у задоволенні позову відмовити повністю. 15.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2025 року забезпечено представнику відповідача [PERSON] брати участь у судових засіданнях у справі в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів. 18.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла відповідь на відзив де зазначено, що укладений між сторонами Договір та його умови жодним чином не суперечать положенням Статуту. Укладений Договір про пайову участь виключно доповнював положення Статуту, і жодним чином не змінював чи суперечив ним. Даним Договором сторони визначили та погодили між собою істотні умови даного договору, а також визначили ряд прав та обов`язків по відношенню один одного. Вважають що доводи відповідача є безпідставними, необґрунтованими, надуманими та такими, що жодним чином не спростовують доводів позовної заяви. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та відповідь на відзив. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала та у своїх запереченнях послалася на підстави, які були зазначені у відзиві на позов. Просила у його задоволенні відмовити. Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. В ході розгляду справи судом встановлено, що Між Сільськогосподарським кооперативом «Родинний Добробут» (далі по тексту Кооператив), який є відповідачем по справі та [PERSON] , позивачем по справі (далі асоційований член кооперативу) було укладено Договір про пайову участь в сільськогосподарському кооперативі «Родинний Добробут» № 021121-1 (далі\~Договір). Згідно п. 1.1. Договору асоційований член зобов`язується сплатити пайовий внесок (пай) до Кооперативу в розмірі та порядку, встановленому даним договором та додатками до нього, а Кооператив за рахунок пайових внесків асоційованого члена та внесків інших членів Кооперативу зобов`язується організувати фінансування спорудження тепличного комплексу для вирощування органічної продукції рослинництва площею 5000 м2, що буде розташовано за адресою: [ADDRESS] та функціонування цього комплексу для отримання сторонами результатів його роботи. Відповідно до п. 3.2. договору, пайовий внесок як асоційованого члена становить 125000,00 грн (сто двадцять п`ять тисяч гривень). Факт внесення пайового внеску фіксується відповідним Актом приймання-передачі або, у разі внесення пайового внеску у вигляді грошових коштів при безготівковому внесенні на розрахунковий рахунок Кооперативу, квитанцією чи іншим платіжним документом. Підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. договору передбачено, що сторони отримують свою частку від результатів роботи проекту Теплиці-2 якщо сума вкладів Асоційованого члена кооперативу за цим договором менша ніж 250000,00 гривень, у рік він отримує продукції або грошових коштів від реалізованої продукції (виплата на пай) на суму, що становить 24% від суми вкладів Асоційованого члена кооперативу за цим договором. Для розрахунку використовуються середні ціни на органічну продукцію на продуктових ринках міста Києва на момент таких розрахунків. За умовами пункту 3.8. договору підсумковий розподіл результатів роботи проекту Теплиці-2 за перший рік участі у ньому відбудеться до лютого 2023 року. Подальші роки підсумковий розподіл відбуватиметься два рази на рік: у січні та у червні місяцях кожного року. Цей пункт даного договору може бути змінений тільки на загальних зборах членів Кооперативу, що приймають участь у проекті Теплиці-2 за згодою Сторін. У відповідності до п. 4.4. договору асоційований член Кооперативу має право: приймати участь у загальних зборах Кооперативу; отримувати належну йому частину продукції або виплати на пай щорічно. Кооператив зобов`язаний: побудувати теплиці в терміни, що передбачені цим договором; забезпечити повернення вкладу (суми вкладів) асоційованого члена Кооперативу після закінчення строку дії даного договору або у разі дострокового припинення договору (пункт 4.5.). За умовами пункту 4.6. договору у разі невиконання Кооперативом своїх зобов`язань, асоційований член Кооперативу має право дострокового розірвання даного Договору і повернення свого паю. Строк дії договору - 10 років з моменту його підписання (пункт 5.1.). Як визначено пунктом 5.3. Договору договір може бути розірваний в односторонньому порядку тільки при наявності порушень його положень однією з сторін, в тому числі ненадання, або неповне надання врожаю або не здійснення виплати на пай відповідно, при цьому інша сторона має повідомити про бажання розірвати (припинити) договір не менш як за 60 днів до розірвання. При цьому сторони докладають максимальних зусиль для врегулювання виниклих порушень. За змістом п. 5.5. Договору сторони погодили, що якщо асоційований член кооперативу вирішив розірвати (припинити) договір та вийти з членів Кооперативу, його вклад (сума вкладів) буде повернуто йому впродовж шести місяців. Актом приймання-передачі від 02.11.2021 зафіксовано факт прийняття Кооперативом від [PERSON] грошових коштів у сумі 125000 гривень у якості внеску у пайовий фонд Кооперативу згідно Договору № 021121-1 від 02.11.2021. Кооперативом [INFO] видано [PERSON] посвідчення, яким засвідчено, що останній є асоційованим членом Кооперативу. Положеннями Статуту Кооперативу, затвердженого протоколом установчих зборів членів Кооперативу від 20.10.2015 № 1, визначено наступне: - Кооператив створений його засновниками на добровільних засадах відповідно до Цивільного кодексу України, Законів України «Про кооперацію», «Про сільськогосподарську кооперацію» та на підставі рішення установчих зборів (протокол від 15.10.2015) (пункт 1.1.); - членами Кооперативу можуть бути виробники сільськогосподарської продукції\~юридичні та/або фізичні особи, які зробили вступний і пайовий внески у розмірах, визначених загальними зборами кооперативу, дотримуються вимог статуту, мають право ухвального голосу та беруть участь у господарській діяльності кооперативу (пункт 5.1.); - кооператив за рішенням загальних зборів може приймати до свого складу асоційованих членів кооперативу. Асоційованими членами кооперативу можуть бути фізичні особи, які досягли 16-річного віку, або юридичні особи, які визнають цей Статут і внесли пайовий внесок для розвитку Кооперативу у розмірах, визначених цим статутом (пункт 5.2.); - вступ до Кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву, вносить вступний та пайовий внесок в порядку і розмірах, визначених цим Статутом. Рішення правління (голови) Кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає схваленню загальними зборами членів кооперативу (пункт 5.3.); - членство у кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з Кооперативу відповідно до поданої письмової заяви; несплаті внесків у порядку, визначеному Статутом кооперативу; смерті фізичної особи\~члена кооперативу або ліквідації юридичної особи\~члена Кооперативу; припинення участі в господарській діяльності Кооперативу протягом двох років поспіль. Порядок припинення членства у Кооперативі здійснюється відповідно до законодавства (пункт 5.5.); - члени Кооперативу мають право, зокрема: брати участь в управлінні Кооперативом шляхом голосування на загальних зборах членів Кооперативу за принципом: «один член Кооперативу\~один голос», обирати і бути обраним в органи управління Кооперативом. Для членів кооперативу\~юридичних осіб ці права реалізуються їх уповноваженими представниками; ухвального голосу на загальних зборах; одержувати кооперативні виплати пропорційно до обсягів участі у діяльності Кооперативу; одержувати виплати на паї; у разі виходу або ліквідації Кооперативу одержувати свій пайовий внесок у порядку і в термін, що визначені цим Статутом, або відмовитись від одержання свого пайового внеску (пункт 6.1.); - асоційовані члени кооперативу мають право: дорадчого голосу; отримувати частки доходу на паї відповідно до законодавства; отримувати повну інформацію про діяльність Кооперативу; у разі виходу або ліквідації Кооперативу одержувати свій пайовий внесок у порядку і в термін, що визначені цим Статутом, або відмовитись від одержання свого пайового внеску (пункт 6.3.); - для забезпечення статутної діяльності Кооператив у порядку, передбаченому цим Статутом, формує пайовий, неподільний, резервний та спеціальні фонди (пункт 7.1.); - пайовий фонд Кооперативу формується за рахунок паїв (у тому числі додаткових) членів та асоційованих членів кооперативу (пункт 7.2.); - пайовий внесок члена сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу формується з його паю та додаткових паїв (пункт 9.1.); - порядок визначення розміру пайового внеску кожного члена Кооперативу визначається пропорційно до його участі у господарській діяльності Кооперативу відповідно до запланованого обсягу і вартості послуг, що надаються Кооперативом. Розмір мінімального паю члену Кооперативу складає 10000 (десять тисяч) гривень (пункт 9.2.); - розмір паю асоційованого члена Кооперативу не може бути меншим 2000 (дві тисячі) гривень (пункт 9.5.); - паї можуть вноситися майном, майновими правами та/або грішми (пункт 9.6.); - факт внесення майна, що вноситься членами або асоційованими членами Кооперативу в рахунок їхнього паю чи додаткового паю, підтверджується актом приймання-передачі майна (далі\~Акт) після державної реєстрації. Акт повинен містити опис майна, що вноситься, його грошову оцінку, дату на яку майно вноситься до кооперативу, підпис члена Кооперативу, який вносить таке майно, підпис голови Кооперативу та печатку Кооперативу. Акт укладається у двох оригінальних примірниках, з яких один залишається у члена кооперативу, який вносить вклад майном, а другий зберігається у Кооперативі (пункт 9.7.); - паї, що вносяться у грошовій чи не грошовій формі, відображаються у бухгалтерських регістрах Кооперативу у день їх отримання Кооперативом (пункт 9.9.); - у разі виходу, виключення чи ліквідації Кооперативу члени Кооперативу мають право отримувати свій пайовий внесок у порядку і в термін, що визначені цим статутом. Термін отримання пайового внеску не може перевищувати двох років. Відлік цього терміну починається з 1 січня року, що наступає з моменту виходу (виключення) із Кооперативу (пункт 10.1.); - загальні збори членів кооперативу є вищим органом управління кооперативу. Загальні збори затверджують рішення правління кооперативу про прийняття нових членів та асоційованих членів та про припинення членства (пункт 13.1.7.); - правління кооперативу, серед іншого, вносить на затвердження загальних зборів рішення про прийняття до кооперативу нових членів та асоційованих членів та припинення членства а також про переоформлення простого членства на асоційоване (пункт 14.2.). Позивач 11.06.2024 року звернувся до відповідача із вимогою про здійснення виплат на пай за 2023 рік та послався на пункт 1.1., 3.2., 3.6., 3.6.2., 3.8., 4.4. Договору при цьому послався, що його розмір пайового внеску становить 125000 гривень та вимагав протягом 7 календарних днів здійснити виплату на пай за 2023 рік в розмірі 30000 гривень. В подальшому 11.06.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою на вихід з членів кооперативу де просив розглянути його заяву та прийняти рішення про виключення з асоційованих членів СК «Родинний Добробут». Повернути вклад в розмірі 125000,00 грн. В поданій заяві послався на п.5.5 Статуту Кооперативу. Факт надсилання вказаної вимоги та заяви на належну адресу відповідача підтверджується описами вкладення у лист та поштовою накладною від 13.06.2024. Подані звернення відповідачем були залишені без реагування. Підставою звернення до суду із розглядуваним позовом, як зазначив позивач у позові, стало невиконання відповідачем обов`язку передбаченого умовами договору щодо щорічних виплат на пай за 2023 рік у розмірі 30000,00 гривень та обов`язку по поверненню пайового внеску у зв`язку з розірванням договору у розмірі 125000,00 гривень, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представником відповідача заперечується вимоги позивача з підстав того, що порядок вступу асоційованих членів до кооперативу, права асоційованих членів, порядок припинення членства в кооперативі та порядок повернення пайових внесків асоційованих членів кооперативу, визначається виключно Статутом кооперативу, проте позивач не звертався до Кооперативу із заявою про вихід з кооперативу, відповідне рішення Кооперативом про вихід позивача як асоційованого члена з кооперативу не приймалось та як наслідок строк повернення пайового внеску не настав, тому вимога позивача про повернення пайового внеску є необґрунтованою. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення щорічної виплати на пай, то відповідач вказує на те, що при укладені Договору про співробітництво № 021121-1 від 02.11.2021 року сторонами порушено п.19.3-19.4 Статуту кооперативу у редакції яка діяла на дату укладення Договору та ст. 26 ЗУ «Про кооперацію» . В ході розгляду справи судом встановлено, що Позивач в листопаді 2023 року звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Сільськогосподарського кооперативу «Родинний добробут» 30000,00 грн виплат на пай за 2022 рік та 125000,00 грн пайового внеску за договором про пайову участь у Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі «Родинний Добробут» від 02.11.2021 № 021121-1. Рішенням Господарського суду Київської області від 10 квітня 2024 року (справа № 911/3202/23) позов задоволено частково. Стягнуто з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Родинний Добробут» на користь [PERSON] 30000,00 грн виплат на пай та 415,59 гривень судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Північного Апеляційного господарського суду від 06.01.2025 року рішення Господарського суду Київської області від 10.04.2024 року залишено без задоволення. В ході розгляду справи Господарським судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі укладеного договору, прийнятого кооперативом рішення загальних зборів, а також сплати внеску у розмірі 125000 гривень набув статусу асоційованого члена Кооперативу. Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись до суду з даним позовом позивач однією з вимог зазначає про стягнення з відповідача на його користь 13890,11 грн виплат на пай за 2023 рік за Договором про пайову участь в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі «Родинний Добробут» № 021121-1 від 02.11.2021 року. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооперативні виплати - частина доходу, що розподіляється за результатами фінансового року між членами кооперативу пропорційно їх участі в господарській діяльності кооперативу у порядку, визначеному рішенням вищого органу управління кооперативу. Виплати на паї - виплати частини доходу кооперативу на паї члена та асоційованого члена кооперативу. Розмір виплат на паї встановлюється рішенням загальних зборів членів кооперативу після відрахувань обов`язкових коштів на формування і поповнення його фондів. Виплати можуть здійснюватися у грошовій формі, товарами, цінними паперами, а також у формі збільшення паю та в інших формах, передбачених статутом кооперативу. Загальна сума виплат на паї не може перевищувати 20 відсотків доходу, визначеного до розподілу. Право позивача на отримання частки доходу на паї закріплено у пункті 6.3. Статуту (станом на 20.10.2015 рік на час вступу позивача до кооперативу), а питання розміру та порядку виплат врегульовано сторонами у пункті 3.6.2. договорі. Згідно статті 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Належних доказів про визнання недійсним укладеного сторонами договору до матеріалів справи не надано, як і не було їх надано в судовому засіданні, відтак вказаний договір є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором. Згідно ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. На відміну від закінчення строку дії договору, наслідками розірвання договору є припинення зобов`язань сторін. За змістом частин 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Отже, домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов`язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов`язань. Близькі за змістом висновки наведені у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/19094/17. Таким чином сам факт розірвання договору не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов`язаннями, що виникли до розірвання угоди. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк виконання відповідачем обов`язку щодо виплат на пай закріплено у пункті 3.8. договору, який на момент розгляду справи є таким, що настав. Разом з тим, позивач у своєму позові зазначив, про стягнення з відповідача частини виплат на пай за 2023 рік врахувавши надіслання ним відповідачу вимоги від 13.06.2024 року. При цьому послався про розірвання договору з 18.06.2023 року, а тому виплаті підлягає частина суми за період з 01.01.2023 року по 18.06.2023 рік в сумі 13890,11 грн. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 13890,11 грн, а тому в цій частині вимога позивача підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення пайового внеску у розмірі 125000,00 гривень, суд зазначає, що згідно п.5.5 Статуту Кооперативу, 4.6 Договору членство у Кооперативі припиняється у разі в тому числі: добровільного виходу з Кооперативу відповідно до поданої письмової заяви. Позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву 11.06.2024 року на вихід з членів кооперативу та вимогу про виплату на пай за 2023 рік, а також повернення його вкладу в розмірі 125000,00 грн. Даний факт підтверджено поштовими чеками та описом та не спростовується про не отримання представником відповідача. Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Положеннями ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 188 Господарського кодексу України). В поданій заяві про розірвання договору позивач послався на положення пунктів 4.5., 4.6., 5.3., 5.5. Договору та ухилення Кооперативом від виплат на пай просив розглянути його заяву на вихід з членів СК «Родинний Добробут», прийняти рішення про виключення його з асоційованих членів СК «Родинний Добробут» та повернути його вклад в розмірі 125000,00 грн. Отже, позивачем вчинені дії спрямовані на розірвання договору в порядку, передбаченому пунктами 4.6., 5.3. договору, до моменту звернення з розглядуваним позовом до суду, а саме шляхом звернення позивача до відповідача із заявою про розірвання договору у зв`язку невиконанням відповідачем належним чином своїх зобов`язань з виплат на пай, що є самостійною та достатньою підставою для припинення правовідносин сторін. Оскільки позивач реалізував своє право, передбачене умовами договору та відмовився від договору в односторонньому порядку, надіславши відповідачу відповідну заяву про розірвання договору, і така одностороння відмова не потребує узгодження з відповідачем, тому суд дійшов висновку про те, що з урахуванням умов пунктів 4.6., 5.3. договір слід вважати розірваним (припиненим) з 18.06.2023 (даний факт встановлено Рішенням Господарського суду Київської області від 10 квітня 2024 року (справа № 911/3202/23)). Як установлено пунктом 4.5. договору до обов`язків Кооперативу, зокрема віднесено забезпечення повернення вкладу (суми вкладів) асоційованого члена Кооперативу після закінчення строку дії даного договору або у разі дострокового припинення договору, строк повернення якого за умовами п. 5.5. договору здійснюється впродовж шести місяців. При цьому, положеннями пунктів 5.5., 6.1., 6.3. 10.1., 13.1.7. Статуту Кооперативу врегульовано порядок, строки та умови припинення членства у Кооперативі, а також повернення пайового внеску. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» статут є установчим документом сільськогосподарського кооперативу, що регулює його діяльність. Як зазначив у своїх висновках Верховний Суд, викладених у постанові від 09.02.2022 у справі № 916/3828/20, статут юридичної особи є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки містить норми, обов`язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників. Основними правами члена кооперативу, відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію», є одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом. В силу положень ст. 8 Закону України «Про кооперацію» основним правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є статут. У ньому визначаються порядок вступу до кооперативу і виходу з нього, права і обов`язки його членів та асоційованих членів, порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати, порядок скликання загальних зборів, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна кооперативу і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації кооперативу та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» статут є установчим документом сільськогосподарського кооперативу, що регулює його діяльність. Згідно з ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 16 зазначеного Закону вищим органом управління сільськогосподарського кооперативу є загальні збори сільськогосподарського кооперативу. До виключної компетенції загальних зборів сільськогосподарського кооперативу належить прийняття нових членів та припинення членства в сільськогосподарському кооперативі, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 11 та частиною третьою статті 13 цього Закону. За приписами ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Пунктами 3, 4 ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» членство в сільськогосподарському кооперативі припиняється у разі, зокрема, припинення участі в господарській діяльності сільськогосподарського кооперативу протягом шести місяців поспіль, якщо більший строк не встановлено статутом сільськогосподарського кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи, визнання її померлою або безвісно відсутньою; За наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, правління (голова) сільськогосподарського кооперативу приймає вмотивоване рішення з рекомендацією про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі. Рішення про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі приймається загальними зборами такого кооперативу з урахуванням рекомендації правління (голови) сільськогосподарського кооперативу. Статутом сільськогосподарського кооперативу може бути передбачено, що рішення про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі приймається правлінням (головою) сільськогосподарського кооперативу. Рішення правління про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі може бути оскаржено особою, стосовно якої прийнято відповідне рішення, до загальних зборів сільськогосподарського кооперативу. Рішення про припинення членства у сільськогосподарському кооперативі може бути оскаржено до суду. За приписами ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Аналогічні положення закріплено у ч. 1, 2 статті 16 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію». Пунктом 1 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» визначено, членство в сільськогосподарському кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу на підставі поданої заяви. Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про кооперацію» у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Нормами ч. 7 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» передбачено, що строк та інші умови повернення члену сільськогосподарського кооперативу його загальної частки у майні кооперативу встановлюються статутом кооперативу з урахуванням вимог цієї статті. При цьому строк повернення зазначеної частки не може перевищувати двох років, а його відлік починається з 1 січня року, що настає за роком, в якому прийнято рішення про вихід або виключення такого члена з кооперативу. До моменту повернення частки така особа має права, передбачені цим Законом та статутом сільськогосподарського кооперативу, що діє з метою одержання прибутку, для асоційованого члена такого кооперативу. Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2023 у справі № 906/908/21. У постанові від 04.12.2018 у справі № 916/1550/16 Верховний Суд зазначив, що виплата паю та інших платежів членам кооперативу є правовим наслідком припинення статусу членства в кооперативі, а тому існування відповідних обставин безумовно свідчить про припинення членства в кооперативі. З огляду на зазначене Верховний Суд у постанові від 04.05.2023 у справі № 911/3656/20 зауважив, що рішення загальних зборів членів кооперативу про припинення членства в кооперативі або про затвердження рішення правління або голови правління про припинення членства є наслідком припинення членом кооперативу трудової участі в діяльності кооперативу. Правовим наслідком такого рішення загальних зборів кооперативу є виплата паю та інших платежів. Таким чином позивач скористався правом на подання заяви про припинення членства в кооперативі СК «Родинний Добробут» однак рішення щодо його припинення не було затверджено загальними зборами членів кооперативу, як передбачено п13.1.7 Статуту, а тому і досі є асоційованим членом кооперативу. З огляду на дані обставини у відповідача відсутній обов`язок щодо виплати паю у зв`язку з розірванням договору, адже існування такої обставини (виплата) пов`язується безпосередньо з припиненням статусу членства в кооперативі к передбачається положеннями статуту (п. 6.3., 10.1.), так і нормами Закону України «Про кооперацію», «Про сільськогосподарську кооперацію». Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено ст. 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. З огляду на зазначене, позов в цій частині є передчасним і задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial