Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У липні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Фірми «Т.М.М.» Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просить: - визнати дії ФІРМИ «Т.М.М.» ТОВ протиправними та незаконними, що виявились у наданні РАХУНКУ № 2Чаад_кв.095/03.2025, у якому зазначено непогоджений сторонами тариф (ціна), замість єдиного за домовленістю сторін письмово погодженого сторонами тарифу 3,50 грн/кв.м, що суперечить і є порушенням: п.п. 3.5, 7.5, 7.6 договору № 95ж/Ч2-13 від 14.02.2014 року, додатковій угоді №1 від 11.06.2014 року, ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»;- зобов`язати ФІРМУ «Т.М.М.» ТОВ надати РАХУНОК № 2Чаад_кв.095/12.2022 відповідно до додаткової угоди №1 від 11.06.2014 року з єдиним за домовленістю сторін письмово погодженим сторонами - узгодженим тарифом (ціна) - 3,50 грн/кв.м та відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». В обґрунтування позову зазначає, що в оспорюваному рахунку піднято оплату без письмового погодження, що є прямим порушенням Договору та додаткової угоди, вимог законодавства та прав позивача як споживача. Підняття мало місце в порушення п.п. 3.5, 7.5, 7.6 Договору та додаткової угоди та ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як зазначив позивач, відповідач не мав права встановлювати зазначений тариф 15, 39 без письмового узгодження з позивачем, оскільки відповідно до умов договору, зміна тарифів є суттєвою істотною умовою договору, яка потребує погодження обома сторонами. Одностороннє встановлення тарифів є порушенням принципів договірного врегулювання та може призвести до невиправданих фінансових зобов`язань сторони. Письмове узгодження змін у тарифах є необхідним для забезпечення прозорості та правової визначеності у відносинах між сторонами, сутність письмового погодження унеможливлює належний контроль за змінами умов договору та може призвести до необґрунтованих фінансових претензій з боку відповідача Фірми «Т.М.М.» ТОВ. З огляду на пункт 3.5. Договору, вартість послуг може бути змінена сторонами з врахуванням положень законодавства, що регулюють порядок формування тарифів та інших послуг обумовлених цим Договором, у випадку зміни таких тарифів у бік збільшення/зменшення. Згідно з пунктом 3.3. Договору, розцінки та тарифи на послуги, що надаються виконавцем, перелік яких вказаний у Додатку до цього договору, розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. Тариф на утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , розрахований на підставі фактичних затрат, змінився, про що начебто було розміщено вказане оголошення. Відповідач на порушення договору не узгоджував письмово зміну тарифів зі стороною договору, натомість, без належних і допустимих доказів про зміну тарифів «розмістив у будинку відповідне оголошення», що є істотним порушенням прав споживача та умов Договору. Крім того, позивач наголошує, що пунктом 7.5 Договору визначено, що умови договору можуть бути змінені тільки за угодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до Договору». Пункт 7.6 Договору передбачає, що зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки є невід`ємною частиною договору та мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на те представниками та скріплені їх печатками (за умови наявності). Тобто, пункти 3.3, 3.5 та 7.5, 7.6 Договору у системному зв`язку передбачають, що тарифи на надання послуг можуть здійснюватися лише за умови письмового узгодження змін між сторонами, відповідач не мав права змінювати тарифи в односторонньому порядку, оскільки це суперечить договірним зобов`язанням та порушує принципи рівності сторін у зобов`язаннях і прав споживача. Відсутність такого письмового узгодження робить будь-які зміни тарифів недійсними та необов`язковими для виконання стороною Договору. Водночас пункт 3.5 Договору встановлює, що будь-які зміни та доповнення до Договору, включаючи зміни тарифів, повинні бути оформлені у вигляді додаткових угод і підписані обома сторонами. Позивач зазначив, що Фірма «Т.М.М.» - ТОВ повинно було дотримуватися положень Договору і додатків № 1 та 2, а також Додаткової угоди № 1 та Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які визначають порядок надання послуг та їхню вартість. Порушення цих умов є підставою для визнання дій відповідача протиправними та та незаконними, що виявились у наданні Рахунку № 2Чаад_кв.095/3.2025. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від представника відповідача Соколова О.П до суду надійшов відзив на позовну заяву, відмовідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що власник зобов`язаний утримувати будь-яке майно, що йому належить і відповідно сплачувати комунальні послуги та іншій надані йому послуги. Окрім того, відповідно до п. 1.2 договору про надання житлово-комунальних послуг №95ж/Ч2-13 від 14.02.2014 року виконавець надає житлово-комунальні послуги відповідн одо переліку, зазначеному у додатку №1 до цього договору, за тарифами, які розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового буднику. Згідн оз положеннями п. 3.3 договору №95ж/Ч2-13, розцінки та тарифи на послуги, що надаються виконавцем, перелік яких вказаний у додатку до цього договору, розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. Так, відповідно до фактични хвитрат, що повністю відповідають положенню вищевказаних пінктів договору відповідачем було нараховано позивачу вартість послуг, наданих на підставі договору №95ж/Ч2-13, за період з 01.03.2025 року по 31.03.2025 року, які позивачем , відповідно були отримані та спожиті. Також, зазначає, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2025 року у справі №759/3139/25 було відмовлено позивачу у задоволенні заяви про захист прав споживача. Постановою Київського апеляційного суду від 03.07.2025 рок урішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2025 року у справі №759/3139/25 було змінено у мотивувальній частині, в іншій залишено без змін. У вказаній постанові зазначено, що між тим, способом захисту свої прав позивач обрав визнання протиправними скаледння вілповідачем оголошення про одностороннє встановлення тарифу, що не поновлює його право, не зобов`язує відповідача виконувати умови догвору і не тягне для позивача правових наслідків. Від позивача [PERSON] засобами підсистеми «Електронний суд» до суду надійшла вілповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволення позову в повному обсязі із підстав зазначених у ньому. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.02.2014 позивач [PERSON] з відповідачем - фірмою "Т.М.М." підписали договір №95ж/Ч2-13 від 14.02.2014 про надання житлово-комунальних послуг. Також 14 лютого 2014 року між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ в особі директора департаменту управління нерухомістю Тищенко Галини Сергіївни (виконавець) та [PERSON] укладено додатки № 1 (перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території, комунальних та інших послуг на [ADDRESS] ), 2 (перелік щомісячних платежів за договором) та додаткову угоду № 1, відповідно до якої послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) за 1 кв. м площі квартири становлять 3,50 грн. Згідно з пунктом 1.2 договору № 95ж/Ч2-13 сторони погодили, що виконавець (відповідач) надає житлово-комунальні послуги відповідно до переліку, зазначеному у додатку № 1 до цього договору, за тарифами, які розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. Інші послуги, що надаються за цим договором, розраховуються виходячи з обсягів наданих послуг за розцінками, затвердженими виконавцем. Відповідно до пункту 3.3 договору № 95ж/Ч2-13, розцінки та тарифи на послуги, що надаються виконавцем, перелік яких вказаний у додатку до цього договору, розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. У пункті 3.5. договору № 95ж/Ч2-13 встановлено, що вартість послуг може бути змінена сторонами із врахуванням положень законодавства, що регулюють порядок формування тарифів та інших послуг, обумовлених даним договором, у випадку таких тарифів у бік збільшення/зменшення. 11.06.2014 року сторони уклали додаткову уогоду №1 до договору №95ж/Ч2-13 від 14.02.2014 року, в якій змінили тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території. [PERSON] неодноразово звертався зі скаргами щодо порушення його прав споживача Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, а саме до Державної служби з питань захисту споживачів, Антимонопольного комітету України, Національної комісії з держрегулювання у сферах комунальних послуг, Державної податкової служби України). Вирішуючи спір, суд зобов`язаний визначити вид спірних правовідносин між сторонами, обрати норму права, що їх регулює та правильно застосувати її, надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права закону та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спірні правовідносини в цій справі виникли за період, коли був чинним як Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) так і Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», який уведений в дію з 01 травня 2019 року (далі - Закон № 2189-VІІІ). Відповідно частини 1 статті 13 Закону № 1875-IV до житлово-комунальних послуг відносяться комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, опалення, вивезення побутових відходів) та послуги із утримання будинків і прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Частиною другою статті 14 Закону № 1875-IV визначено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом Згідно з частиною 1 статті 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. З огляду на положення частини 3 статті 20 Закону № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог пунктів 1, 2 статті 32 Закону № 1875-IV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Невід`ємною частиною договору є копія рішення (розпорядження), яким встановлено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із зазначенням структури тарифу, періодичності та строків надання послуг. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з пунктом 6 статті 32 Закону № 1875-IV у разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів. Пунктом 2 статті 31 Закону № 1875-IV передбачено, що виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Аналогічні положення містять пункт 1 статті 5 та частина 1 статті 9 Закону № 2189-VІІІ (чинний з 01 травня 2019 року), згідно з якими до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга з управління багатоквартирним будинком. А оплату за спожиті житлово-комунальні послуги споживач здійснює щомісяця та не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ, чинного на час звернення позивача до суду, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (пункт 2 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ). Споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач (пункт 13 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ). Статтею 10 Закону № 2189-VІІІ визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, пунктом 1.1. укладеного між сторонами договору № 95ж/Ч2-13 про надання житлово-комунальних послуг, визначено, що предметом зазначеного договору є надання виконавцем (відповідач) споживачу (позивач) послуг обумовлених даним договором у житловому будинку [ADDRESS] , в якому знаходиться приміщення споживача, а саме квартира [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим розміром, у строки та на умовах, передбачених цим договором. Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору сторони погодили, що виконавець (відповідач) надає житлово-комунальні послуги відповідно до переліку, зазначеному у додатку № 1 до цього договору, за тарифами які розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. Інші послуги, що надаються за цим договором, розраховуються виходячи з обсягів наданих послуг за розцінками, затвердженими виконавцем. Пунктом 3.1. договору № 95ж/Ч2-13 визначено, що споживач сплачує спожиті послуги на підставі рахунку на оплату, який є одночасно актом виконаних послуг не пізніше 20-го місяця, що настає за розрахунковим. Виконавець надає рахунок в термін до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом вкидання в поштову скриньку споживача. Згідно з пунктом 3.3 договору № 95ж/Ч2-13 розцінки та тарифи на послуги, що надаються виконавцем, перелік яких вказаний у додатку до цього договору, розраховуються на підставі фактичних затрат на утримання житлового будинку. З огляду на пункт 3.5. договору № 95ж/Ч2-13, вартість послуг може бути змінена сторонами із врахуванням положень законодавства, що регулюють порядок формування тарифів та інших послуг. обумовлених даним договором, у випадку таких тарифів у бік збільшення/зменшення. Як визначено пунктом 7.3 договору № 95ж/Ч2-13, його невід`ємною частиною є додаток № 2, Перелік щомісячних платежів за договором. Відповідно до пункту 7.5 умови договору № 95ж/Ч2-13 можуть бути змінені за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до договору. Пунктом 7.6 визначено, що зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки є невід`ємною частиною договору та мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на те представниками та скріплені їх печатками (за умови наявності). Відповідно до п. 3 додаткової угоди №1 до договору № 95ж/Ч2-13 , п. 1 договору № 95ж/Ч2-13 викладено в наступній редакції: послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) становить 3,50 грн. Як вбачається з оспорюваного рахунку № 2Чаад_кв.095/3.2025 експлуатаційні послуги становлять 15, 39 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2025 у справі 759/3137/25 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Т.М.М." про захист прав споживачів, яке набрало законної сили 01.09.2025 р. встановлено, що підняття послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги) до 14.02 грн. за 1 кв. м. була проведена відповідачем в порушення п. 3.5, 7.5, 7.6 договору. Окрім того, постановою Київського апеляційного суду від 03.07.2025 року у справі №759/3139/25, встановлено, що колегія суддів погоджується із позивачем у тому, що зміна тарифу для нього на послуги з утримання будинку та прибудинкової території була проведена відповідачем в порушення пунктів 3.5, 7.5, 7.6 договору без укладення додаткової угоди. Таким чином суд приходить до висновку, що підняття оплати послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги), яка зазначена в рахунку № 2Чаад_кв.095/3.2025 була проведена відповідачем в порушення п. 3.5, 7.5, 7.6 договору та п. п. 3 додаткової угоди №1 до договору № 95ж/Ч2-13, ч. 2 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" без укладання додаткової угоди та в порушеня умов укладених угод. Що стосується вимоги, проте, що спірний рахунок не відповідає ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» суд приходить до висновку про відмову в цій частині в задоволені позову. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:назву документа (форми);дату складання;назву підприємства, від імені якого складено документ;зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Як вбачається з рахунку № 2Чаад_кв.095/3.2025 останній містить всі необхідні обов`язкові реквізити, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Доводи представника відповідача спростовуються матеріалами справи, та вищевказаним висновком суду апеляційної існстанції. А отже, обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial