Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

ТзОВ «Коллект центр» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 9 серпня 2021 року відповідач уклав договір №100869772 із ТОВ «Мілоан», відповідно до якого товариство надало особі фінансовий кредит в сумі 3500 грн із зобов`язанням повернути його разом із відсотками згідно умов Договору; ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором; [PERSON] не повернув своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором; надалі на підставі Договору факторингу№30-11-65 від 30.11.2021р., укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» останній набув право вимоги за вказаним кредитним договором; 10.03.2023р. на підставі Договору відступлення прав вимоги №10-03/2023 право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Враховуючи порушення зобов`язання за кредитним договором [PERSON] станом на день подання позову має заборгованість в сумі 29060,5грн, що становить заборгованість за основним боргом та заборгованість за нарахованими процентами; відтак просять стягнути вказану суму в користь товариства та понесені судові витрати, в тому числі на правову допомогу. Відзиву на позов від відповідача до суду не поступало; позивачем подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача і у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення. У зв`язку з наведеним і, вивчивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: Судом установлено, що 9 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №100869772, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 3500грн, який він зобов`язувався повернути разом із відсотками відповідно до умов кредитного договору. Згідно Договору факторингу №30-11-65 від 30.11.2021р., укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал», останній набув право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №100869772 від 9 серпня 2021 року на день відступлення права вимоги первісним кредитором ТОВ «Мілоан» 30.11.2021р. заборгованість відповідача становить 14010,5грн, з яких 3500грн заборгованість за тілом кредиту та 10510,5грн нараховані проценти, що так само вбачається із Витягу із реєстру боржників до Договору факторингу№30-11-65 від 30.11.2021р. На підставі Договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023р. право вимоги заборгованості за договором перейшло до позивача ТзОВ «Коллект центр». Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023р [PERSON] станом на 10.03.2023р. має заборгованість 29060,5грн, з яких 3500грн заборгованість за основним та 25560,5грн заборгованість за нарахованими процентами. У відповідності до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом відповідач [PERSON] порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. Разом з тим, статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 в справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 21.01.2019 в справі №909/1411/13, від 13.10.2021 в справі №910/11177/20). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 4 червня 2020 року в справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійсними. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та ТОВ «Мілоан» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 14010,5грн, з яких 3500грн заборгованість за тілом кредиту та 10510,5грн нараховані проценти, що існувало на момент відчуження кредиту первісним кредитором, - 30 листопада 2021 року. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн., що підтверджуються письмовими доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги №01-07/2024 від 1 липня 2024 року, що укладений між позивачем та адвокатським бюро «Лігал Ассістанс»; прас-листом АО «Лігал Ассістанс»; Витягом з Акту №10 про надання правової допомоги на суму 13000грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц. Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, задоволення позову частково, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. ТОВ «Коллект Центр» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 2422грн 40коп, що підтверджено наданою позивачем платіжною інструкцією від №0533750069 від 1 липня 2025 року. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1162,75грн (14010,5грн х 100% : 29060,5грн = 48%; 2422,4грн. х 48% = 1162,75грн).

Outcome: partial