Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач, АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , згідно якого просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з оплати найму житла в гуртожитку та комунальні послуги в розмірі 1913 грн 97 коп. Судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн. прохав покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивував тим, що у власності АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» (рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих № 667 від 26.11.1975 р., і № 869 від 03.10.1977 р.) перебуває гуртожиток [ADDRESS] , загальною площею 5812 м. кв. для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. 01.05.2023 року з [PERSON] , було укладено договір найму житла в гуртожитку № 2-2023 та надано останній у користування кімнату [ADDRESS] . П.11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого\~постановою КМУ від 20.06.2018 року № 498\~передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. [PERSON] з листопада 2024 по грудень 2024 включно, не оплачувала вартість найму житла в гуртожитку та комунальні послуги. Загальна сума боргу за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги складає 1913,97 грн. Відповідач не є працівником AT «КСЗ», добровільно погасити заборгованість за користування жилою площею в гуртожитку та за комунальні послуги не бажає, а тому AT «КСЗ» змушено звернутися до суду для захисту порушеного права та стягнення заборгованості з оплати найму житла в гуртожитку та комунальних послуг. Ухвалою суду від 07.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за означеною позовною заявою. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» Гнатенко С.І. не з`явився, однак завчасно подав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі за наявними матеріалами справи, проти винесення заочного рішення не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подав та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради №667 від 26.11.1975 та № 869 від 03.10.1977 ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» належить гуртожиток на 537 місць в кварталі [ADDRESS] , загальною площею 5812 м. кв. для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Статтею 129ЖКУкраїни передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою про вселення на надану жилу площу в гуртожитку. 01.05.2023 року між АТ\~«Кременчуцький сталеливарний завод» та\~ [PERSON] було укладено договір №2-2023 найму житла в гуртожитку який розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно мов п.2.1.1. Договору наймачу надається кімната [ADDRESS] . Договір укладено на строк до 31.12.2024 року та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо ні одна зі сторін не заявить про його дострокове розірвання (п.5.1. Договору). Згідно ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року N 498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 15 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року N 498 передбачено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Статтею 66 ЖК України встановлено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі статтею 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.2.2.6. договору оренди кімнати №2-2023 наймач зобов`язаний вносити плату за користування житловою площею, комунальні послуги, енергоносії через бухгалтерію наймодавця, шляхом утримання грошових засобів із заробітної плати згідно витрат на утримування гуртожитку за наданою заявою наймача. У випадку об`єктивних причин, що не дають можливості проводити відрахування із заробітної плати, вносити зазначені платежі в касу наймодавця на протязі 10 днів місяця наступного і за звітним. Відповідач не є працівником АТ «Кременчуцький сталеливарний завод». В порушення зазначених норм закону та договору, відповідач зобов`язання не виконувала, в результаті чого станом на 01.05.2025 заборгованість перед АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» за користування жилою площею в гуртожитку та за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , складає 1913,97 грн., яка утворилася в період з листопада 2024 року по грудень 2024 року включно, що підтверджується розрахунками заборгованості житлово-комунальних послуг, наданих позивачем. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що відповідач належним чином не вносила плату за користування житловою площею, комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надала суду доказів, що заборгованість виникла не з її вини, будь-яких клопотань не заявляла, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», у зв`язку із чим вони підлягають до задоволення. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст.\~133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8\~ ст.\~141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі з розподілу судових витрат, яка за своєю суттю є заявою про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на правову допомогу. Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Як вбачається з матеріалів справи, 02 травня 2024 року між позивачем\~АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія «Житніков, Бороденко і партнери» було укладено договір про надання правничої (адвокатської) допомоги. Сторонами погоджено перелік послуг, що входять до складу правової допомоги, їх вартість, та сплачено 5000 грн за адвокатські послуги, зазначені в листі-повідомленні про прийняття доручення клієнта згідно договору про надання правової допомоги від 02.05.2024 вих. № 849/6-25-7 від 24 червня 2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ТАСКОМБАНК» № 90477 від 16.06.2025. Відповідач заперечень щодо співмірності та розумності витрат на оплату послуг адвоката не висловила. За таких обставин, за відсутності заперечень відповідача, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати з оплати професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн.

Outcome: approved