Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

28.07.2025 позивач [PERSON] подала позовну заяву до [PERSON] , Зміївської міської\~ради Чугуївського\~району Харківської\~області, з наступними вимогами: визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок (літ. А-1) з верандою (літ. А1-1), загальною площею 135, 0 кв.м., житловою площею 95,2 кв.м.; вбиральня (літ. Б); душ (літ. В); огорожа (№ 1); ворота з хвірткою (№ 2); огорожа (№ 3); хвіртка (№ 4); вигрібна яма (№ 5); свердловина (№ 6). На обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 01.01.2025 Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 02. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Вона, [PERSON] народилася [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 27.04.1991 вона змінила прізвище на " [PERSON] " (шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 57). Під час шлюбу її батьки будували будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням № 61 виконкому Чемужівської сільської ради народних депутатів від 13.08.1982 [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку на земельній ділянці, що виділена радгоспом "Зміївський", та зобов`язано оформити план забудови ділянки в технічному бюро архітектури Готвальдівського району. На виконання зазначеного рішення її батько отримав паспорт на забудову ділянки, виданий виконавчим комітетом Готвальдівської районної ради, зареєстрований за № 89 20.05.1989. В подальшому, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.02.1992 по справі № 2-108 за [PERSON] (матір`ю позивача) визнано право власності на 1/2\~частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями зареєстровано 06.04.1992 в Зміївському бюро технічної інвентаризації. 17.03.1998 її батьки розлучились. 12.10.2010 її батько [PERSON] уклав повторний шлюб з [PERSON] , але вона не має наміру спадкувати після смерті [PERSON] . Після смерті батька вона мала намір оформити право власності на спадкове майно, у тому числі - на 1/2 частину будинку за адресою: [ADDRESS] , тому звернулась до приватного нотаріуса Чугуївського нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за життя її батько [PERSON] не оформив у належному порядку право власності на свою половину будинку за адресою: [ADDRESS] . Оскільки на цей час будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , відсутні,\~вона позбавлена\~можливості отримати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~законом на\~належне їй\~спадкове майно.\~Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.08.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.09.2025, а також витребувано від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . 18.08.2025 до суду надійшла копія спадкової справи № 17/2025 після смерті [PERSON] . 01.09.2025 за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладене на 08.10.2025. 08.10.2025 у зв`язку з перебуванням судді Овдієнка В. В. на навчанні, підготовче засідання відкладено на 29.10.2025. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.10.2025 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13:15 годину 29.10.2025. 29.10.2025 учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у заяві, що подана до суду 18.08.2025, просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності за наявними матеріалами в справі. Третя особа [PERSON] у заяві, що подана до суду 18.08.2025, просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , до складу якої входить право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ТІ01:2313-0217-5110-1266). З копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , який виданий 17.12.2018 в органі 6334, довідки про реєстрацію місця проживання особи Чемужівської сільської ради №\~2745 від 27.12.2018, вбачається, що позивач [PERSON] з 27.12.1994 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9, 48, 50). За відомостями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00048666514 від 10.01.2025, [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу на " [PERSON] " (а. с. 11, 49). Даними копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 17.03.1998, актовий запис № 70 (а. с. 12, 50 зворот). З копії Рішення № 61 виконкому Чемужівської сільської ради народних депутатів від 13.08.1982, паспорта на забудову ділянки № [NUMBER] від 20.08.1989, протоколу узгодження меж земельної ділянки вбачається, що [PERSON] отримав дозвіл на забудову ділянки в [ADDRESS] (а. с. 13-16). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.02.1992 по справі №\~2-108 за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а. с. 17). Даними копій свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , паспорта громадянина України [NUMBER] підтверджується, що батько позивача [PERSON] зареєстрував шлюб 12.10.2010 з [PERSON] ( а. с. 18, 19, 51, 52). За даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] , мати позивача [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 20). З копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , вбачається, що [INFO] в с. Чемужівка Чугуївського району Харківської області помер батько позивача [PERSON] (а. с. 21, 47). З копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: TІ01:2313-0217-5110-1266, складеного на ім`я [PERSON] , вбачається, що до складу домоволодіння входять: житловий будинок (літ. А-1) з верандою (літ. А1-1), загальною площею 135, 0 кв.м., житловою площею 95,2 кв.м.; вбиральня (літ. Б); душ (літ. В); огорожа (№ 1); ворота з хвірткою (№ 2); огорожа (№ 3); хвіртка (№ 4); вигрібна яма (№ 5); свердловина (№ 6) (а. с. 22-26). З довідки КП "Зміївське БТІЗМА" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 1198 від 18.03.2025 вбачається, що право власності на будинок [ADDRESS] , станом на 31.12.2012, зареєстроване в 1/2 частині за [PERSON] , на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області спр. № 2-108 від 24.02.1992, зареєстрованого Зміївським МДПТІ 06.04.1992, книга запису реєстрів № 2, реєстровий запис - 173. Реєстрація права власності на іншу 1/2 частину вказаного будинку, станом на 31.12.2012, не проводилась (а. с. 27). 21.02.2025 позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а. с. 46). Відповідач [PERSON] як дружина померлого чоловіка [PERSON] подала до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. заяву, в якій повідомила, що спадщину не прийняла, і на неї не претендує (а. с. 46 зворот). Даними довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 291 від 10.02.2025 підтверджується, що позивач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті - [INFO] [PERSON] (а. с. 47 зворот). Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лещенко Л. В. від 23.07.2025 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її батька [PERSON] . Причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність правовстановлюючого документа щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а. с. 28). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного 24.07.2025 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , становить 436 000 грн 00 коп. (а. с. 29, 30). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу ч. ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у строк тривалістю шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №\~296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. У разі звернення спадкоємця з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину для завершення спадкування щодо спадщини, яка була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець, має перевірити факти, передбачені законом, та витребувати необхідні документи. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. При вирішенні справ зазначеної категорії, а саме визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом або за законом, суд повинен обов`язково встановити обсяг спадкового майна, належність його спадкодавцю, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, а також підстави для визнання такого права в судовому порядку і неможливість отримання Свідоцтва про право на спадщину у спосіб, встановлений законом. Вказані обставини встановлені судом під ча розгляду справи. Позивач [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , прийняла спадщину у встановлений законом строк, інший спадкоємець першої черги [PERSON] (відповідач по справі) відмовилася від прийняття спадщини, однак [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права та отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ. Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, відповідач [PERSON] визнала позов, а представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагала відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved