Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

30.06.2025 до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», в особі представника Волчек Н.М., до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в які зазначено наступне. 04.05.2023 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №34134а3е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Сitroen (д.р.н. [NUMBER] ). 11.04.2024 о 15:30 у м. Запоріжжя: вул. Шевченка-вул. Єднання сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Citroen (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ); та пітбайка «ЕХ Drive NB-GS 05», яким керував [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Citroen (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №34134а3е від 04.05.2023. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п.п. 2.3б, 10.1, 14.6 (а) ПДР України. Однак, [PERSON] є малолітньою особою (2012 року народження). Відповідно до постанов Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024 та від 12.06.2025 (справа № 336/5686/24) [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, внаслідок чого отримав грошові кошти за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу у розмірі 43 256,32 грн. З огляду на викладене, посилаючись на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування» та умов Договору страхування, до АТ «СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від винної особи [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику вказаного автомобіля, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.04.2024. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 43\~256,32 грн. шкоди заподіяної внаслідок ДТП та сплачений судовий збір. Відповідно до письмового відзиву представника\~відповідача - адвоката Фоменка С.І., просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що діючим законодавством не передбачена цивільно-правова відповідальність за відновлювальний ремонт пошкодженого майна. Розмір шкоди, яка спричинена внаслідок неправомірних дій певної особи, суттєво відрізняється зокрема від розміру відновлювального ремонту, який в свою чергу є більшим ніж спричинена шкода. В матеріалах справи відсутні будь-який висновок експерта щодо розміру шкоди, відсутнє автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля тощо. При цьому, постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2024 року, згідно якої відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, а також постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2025 року про виправлення описки в вищезазначеній постанові, згідно якої встановлено, що малолітній [PERSON] порушив ПДР України, внаслідок чого сталася автопригода, вважають незаконною, у зв`язку з чим відповідачем подано до апеляційного суду відповідну скаргу. Відповідно до відповіді на\~відзив поданої представником позивача [PERSON] , зазначено, що позивачем виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі Закону України «Про страхування», а не Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і позивач не зобов`язаний здійснювати виплату страхового відшкодування із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, чи на підставі висновку експерта, автотоварознавчого дослідження. Позивачем згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту за №34134а3е від 04.05.2023 було застраховано майно - транспортний засіб Citroen (д.р.н. [NUMBER] ). Позивачем та страхувальником ( [PERSON] ) погоджені умови здійснення виплати страхового відшкодування в Договорі добровільного страхування наземного транспорту №34134а3е від 04.05.2023. Так, зокрема, відповідно до п. 28.12. Договору добровільного страхування наземного транспорту № 34134а3е від 04.05.2023 при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість матеріалів та ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО з урахуванням рахунків з СТО. Розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (експертом, аварійним комісаром, оцінювачем, спеціалістом Страховика). Відповідно до п. 28.13 Договору добровільного страхування наземного транспорту №34134а3е від 04.05.2023 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 Договору франшизи по відповідному ризику. При цьому, розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче умов: 28.13.1. «На базі СТО на вибір Страховика»; 28.13.2. «На базі СТО на вибір Страхувальника; 28.13.3. «На базі СТО на вибір Страховика з використанням альтернативних складових частин ТЗ». Договором страхування № 34134а3е від 04.05.2023, укладеним між позивачем та страхувальником, не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, та/або на підставі висновку експерта. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати. Таким чином, наявність платіжного доручення № 1053163 від 26.04.2024, рахунку № СГЛ-К-000000000000022 є достатніми доказами розміру збитків, завданих власнику автомобіля Citroen (д.р.н. [NUMBER] ). Отже, за положеннями ст. 22 ЦК України розмір збитків завданих власнику ТЗ Citroen (д.р.н. [NUMBER] ) є підтвердженим та складає 43 256,32 грн., і становить розмір витрат, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. З приводу подання апеляційної скарги відповідачем на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024 та від 12.06.2025 (справа № 336/5686/24), зазначено, що дана постанова суду набрала законної сили і не скасована, отже вина відповідачки встановлена в визначеному законом порядку. Відповідно до заперечення на\~відповідь на\~відзив поданого представником відповідача адвокатом Фоменком С.І., зазначено, що за замістом постанов Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі №336/5686/24, якими [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, не встановлено (відсутня будь-яка мотивація) в чому саме [PERSON] порушила покладені на неї законом батьківські обов`язки, в матеріалах справи також відсутні будь-які інші докази стосовно зазначеного. За змістом пояснень [PERSON] та її сина, які містяться в справі 336/5686/24, пітбайк, яким керував [PERSON] , належить не родині [PERSON] , а одному із товаришів [PERSON] , ДТП було скоєно в той час, коли [PERSON] була на роботі, а [PERSON] проводив свій вільний час разом із товаришами. Законом не покладається на батьків обов`язок "тримати дітей під замком" в той час коли їх батьки перебувають на роботі, варто також зазначити, що шкільний заклад, де навчається [PERSON] , фактично не працює у зв`язку із військовим станом, діти позбавлені можливості навчатися та відвідувати школу, а отже перебування дітей у вільний час під наглядом батьків неможливе. Крім того, вказаними судовими рішеннями не встановлено, яке самі дії (бездіяльність) [PERSON] призвели до того, що [PERSON] порушив зазначені пункти ПДР України. Таким чином, сторона відповідача вважає, що подія ДТП, учасником якої є малолітній син [PERSON] та спричинена ним шкода, не є наслідком несумлінного [PERSON] здійснення або ухилення нею від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Отже, позов не підлягає задоволенню. Ухвалою судді від 01.07.2025 відкрито провадження по вказаній справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. 15.08.2025 до суду, через систему «Електронний суд» (сформовано 14.08.2025), від представника відповідача адвоката Фоменка С.І. надійшов відзив на позовну заяву. 19.08.2025 до суду, через систему «Електронний суд», від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив. 26.09.2025 до суду, через систему «Електронний суд» (сформовано 25.09.2025), від представника відповідача адвоката Фоменка С.І. надійшли письмові заперечення а відповідь на відзив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи за його відсутності. У судовому засідання відповідач та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на доводи зазначені у відзиві та запереченнях. Просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено, що 11.04.2024 о 15.30 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шевченка на перехресті з вул. Єднання в м. Запоріжжі [PERSON] , [INFO] , керував пітбайком «EX Drive NB-GS 05» без державних реєстраційних знаків, скоїв дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля CITROEN C3 AIR CROSS, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тим самим порушив вимоги п.п. 2.3. (б), 10.1 та 14.6 (а) ПДР, яке призвело до автопригоди. Вказані обставини встановлені постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024 у справі ЄУН 336/5686/24 (згідно ЄДРСР за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/120216018), з урахуванням постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2025 про виправлення описки (згідно ЄДРСР за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/128071390), які набрали законної сили. Так, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024 у справі ЄУН 336/5686/24, з урахуванням постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2025 про виправлення описки, встановлено, що [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, за фактом невиконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який виявився в тому, що останній 11.04.2024 р. о 15.30 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шевченка на перехресті з вул. Єднання в м. Запоріжжі керував пітбайком «EX Drive NB-GS 05» без державних реєстраційних знаків скоїв дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля CITROEN C3 AIR CROSS, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тим самим порушив вимоги п.п. 2.3. (б), 10.1 та 14.6 (а) ПДР, яке призвело до автопригоди. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц, провадження № 61-31395сво18). Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] (власник транспортного засобу) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №34134а3е від 04.05.2023, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб CITROEN C3 AIR CROSS, д.н. [NUMBER] . Відповідно до досліджених судом документів, встановлено, що 12.04.2024 страхувальник звернувся до страхової компанії із заявою про подію та на виплату за вищевказаним договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 04.05.2023, внаслідок чого було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, складено страховий акт від 25.04.2024, згідно якого даний випадок визнано страховою подією та прийнято рішення виплатити відшкодування у розмірі 43\~256,32 грн., яке перераховано отримувачу в якості страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжної інструкції №1053163 від 26.04.2024. Разом з тим, встановлено, що страхова компанія, в порядку досудового врегулювання спору, зверталася до відповідача [PERSON] , яка є матір`ю винного у скоєнні ДТП малолітнього сина [PERSON] , про сплату суми у розмірі 43\~256,32 грн., про що свідчить копія претензії від 14.01.2025. Між сторонами існує спір щодо порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, який регулюється нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1,5 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Обов`язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття особа може бути зобов`язана судом частково або в повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану нею у віці до чотирнадцяти років життю або здоров`ю потерпілого, якщо вона має достатні для цього кошти, а особи, які визначені частиною першою цієї статті, є неплатоспроможними або померли. Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування. Таким чином, у даному випадку правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією, а сума страхового відшкодування стягується з відповідача в порядку суброгації. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку суброгації в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування у сумі 43\~256,32 грн., оскільки було встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідача [PERSON] відносного свого малолітнього сина [PERSON] , який керуючи пітбайком, порушив вимоги ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб Citroen (д.р.н. [NUMBER] ), та у свою чергу потягнуло за собою завдання матеріальних збитків. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві та запереченнях, суд вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved