Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Стислий виклад позиції та вимоги позивача ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» (далі Позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №3922174 від 20.05.2021 року. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказав, що 20.05.2021 року між ТОВ «МІОЛАН» та Відповідачем укладено Кредитний договір №3922174, право вимоги за яким на підставі договору про відступлення права вимоги №07Т від 13.09.2021 року було відступлене на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС». Кредитний договір із Відповідачем був укладений в електронному вигляді та підписаний Відповідачем із використанням одноразового пароля. Відповідачем були порушені умови вказаного кредитного договору щодо погашення кредиту, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Враховуючи зазначене, Позивач прохав суд стягнути із Відповідача заборгованість за договором №3922174 від 20.05.2021 року у розмірі 70 500 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 15000 грн, заборгованість за відсотками 54\~000 грн, заборгованість за комісійними винагородами у розмірі 1500 грн та судові витрати, 2422,40 грн судового збору та 6\~000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Заяви (клопотання) учасників справи Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Про причини своєї неявки Відповідач суд не повідомила. Заяв та клопотань про розгляд справи без участі або про відкладення судового засідання від Відповідача на адресу суду не надходило. Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Правом подати відзив Відповідач не скористалася. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Клопотань в порядку\~ст.222 ЦПК України\~учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Докази, досліджені судом 1.Відомості про щоденні нарахування та погашення, сформовані 03.04.2024 року ТОВ «МІЛОАН», відповідно до яких кредит надано 20.05.2021 та нараховані відсотки за його користування за період з 21.05.2021 по 18.08.2021. Загальна заборгованість за тілом кредиту 15000 грн, заборгованість за відсотками 54\~000 грн, заборгованість за комісійними винагородами у розмірі 1500 грн. (а.с.10) 2.Розрахунок заборгованості Позивача за Договором про споживчий кредит №3922174 від 20.05.2021 за період із 13.09.2021 по 20.02.2024 . Загальна сума заборгованості становить 70\~500 грн. (а.с.14) 3.Досудова вимога Відповідачу від Позивача від 27.09.2023 (а.с.15) 4.Квитанції щодо перерахування коштів на виконання умов договору факторингу №07Т від 13.09.2021 та додаткової угоди №1 від 05.10.2022 до договору факторингу №07Т від 13.09.2021. (а.с.17-24) 5.Витяг із Реєстру до договору факторингу №07Т від 13.09.2021, відповідно до якого передано борг Відповідача за кредитним договором №3922174 від 20.05.2021 на загальну суму заборгованості 70500 грн. (а.с.27) 6.Договір факторингу №07Т від 13.09.2021 (а.с.31) 7.Статут Позивача (а.с.39-45) 8.Анкета-заява на кредит №3922174. Дата створення 20.05.2021. Сформована на сайті miloan.ua. Строк кредиту 30 днів із 20.05.2021 до 19.06.2021 рік. Комісія за надання кредиту 1500 грн. Проценти за користування кредитом: 9000 грн, нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Визначено номер мобільного телефону та адресу елктронної пошти Відповідача (а.с.46) 9.Платіжне доручення №46711317 від 20.05.2021 щодо перерахування коштів у розмірі 15000 грн. отримувач [PERSON] . Платник ТОВ «Мілоан». Платіжне доручення підписане ТОВ «Мілоан» (а.с.47) 10.Договір про споживчий кредит №3922174 від 20.05.2021 (індивідуальна частина) між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем (а.с. 50-53) 11.Графік платежів за договором про споживчий кредит №3922174 від 20.05.2021 (а.с. 54) 12.Паспорт споживчого кредиту за кредитом №3922174 від 20.05.2021 (а.с. 54 звр стр -55) Фактичні обставини встановлені судом Відповідно до наявної Анкети-заяви на кредит №3922174 від 20.05.2021року заявку подано з ІР адреси: [NUMBER] . У зазначеній анкеті містяться персональні дані Відповідача (дата народження, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, паспорт, адреса зареєстрованого місця проживання), сума кредиту 15 000,00 грн., строк кредиту 30 днів із 20.05.2021 року, дата повернення 19.06.2021 року, сума до повернення 25500 грн. Договір про споживчий кредит №3922174 від 20.05.2021 року (індивідуальна частина), укладений між Відповідачем та ТОВ «Мілоан», від імені якого 20.05.2021 21:32 підписано Вініченко О.В., що зазначено на самому договорі на першій сторінці у верхньому правому кутку. Також сторонами укладено Додаток № 1 до договору про споживчий кредит №3922174 від 20.05.2021 року, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Згідно п. 2.1 Договору про споживчий кредит №3922174 від 20.05.2021 року Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Пунктом 7.1 Договору визначено, що якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправленні Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті. Згідно із Платіжним дорученням №46711317 від 20.05.2021, долученого Позивачем: дата такого доручення 20.05.2021 року, платником зазначено ТОВ «Мілоан», Банк платника Приватбанк, отримувач [PERSON] , банк отримувача VISA кредит рах.№ [NUMBER] , сума 15 000,00 грн., призначення платежу: «Кошти згідно договору 3922174». Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за Договором №3922174 від 20.05.2021 року станом на 18.08.2021 року становить 70500,00 грн., яка складається: з заборгованості по тілу кредиту\~15 000,00 грн.; заборгованість за відсотками\~54000,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами\~1 500,00 грн., заборгованість по пені 0,00 грн. 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №07Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги, зокрема, до Відповідача, відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №07Т від 13.09.2021 р. Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №3922174 від 20.05.2021 року. Відповідно до витягу із додатку до договору факторингу №07Т від 13.09.2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги заборгованості Позивачу до боржника Відповідача за кредитним договором договором №3922174 від 20.05.2021 року в сумі 70500,00 грн. Висновки суду За встановлених обставин, оцінивши кожен доказ окремо та докази у своїй сукупності, суд дійшов до висновку, що наявні у справі докази спростовують факт укладення кредитного договору Відповідача із первісним кредитором ТОВ «Мілоан» виходячи із наступного. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). У частині першій\~статті 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до частини 1\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За статтями\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2\~статті 517 ЦК України\~боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою\~статті 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2\~статті 129 Конституції України\~закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. На підтвердження заборгованості та її розміру Позивач подав до суду першої інстанції анкету - заяву № 3922174 від 20.05.2021 року, договір про споживчий кредит від 20.05.2021, платіжне доручення про переказ коштів, договір про відступлення права вимоги від 07Т від 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Анкета\~заява від 20.05.2021 містить інформацію про підписання договору, однак не містить підпису Відповідача. Договір про споживчий кредит від 20.05.2021 року підпису Відповідача не містять. Доказів використання чи накладення електронного підпису матеріали справи не містять. Платіжне доручення, не містить відмітки банку про прийняття платежу, а даних про належність кредитного рахунку, зазначеного у платіжному дорученні відповідачу, матеріали справи не містять. Виписки із карткового рахунку Відповідача до суду не надано. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. Крім того, відповідно до ч.5\~ст.177 ЦПК України\~Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У своїй позовній заяві до суду ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19. Таким чином, Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін. За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості, за недоведеністю. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed