Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами 06.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис\~№524.В обґрунтування\~вимог позивач\~вказала,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами припинені,подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведуть, вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.03.2025 року відкрито провадженняу справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 10.06.2025 року представник відповідача адвокат Сможук-Семенюк Г.П. направила відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Представник зазначила,\~що позовна заява про розірвання шлюбу та мотивація такого рішення наведена в позові шокувала відповідача, оскільки він абсолютно не бажає розривати шлюбні стосунки, постійно турбується про свою родину, цікавиться їх життям, надає фінансову допомогу. Вважає,\~що на\~даний час\~важливо прикласти\~максимум зусиль\~для збереження\~родинних відносин,\~тому просить\~зупинити розгляд\~справи та\~призначити строк\~для примирення\~подружжя терміном\~не менше\~3\~місяців. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.07.2025 клопотання про надання строку для примирення задоволено, надано сторонам строк для примирення до 16.10.2025, провадження в\~справі зупинено\~до закінчення\~строку для\~примирення,\~розгляд справи\~призначено на\~11-00\~год.\~22.10.2025. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник адвокат Савіцька А.О. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що на примирення позивач категорично не згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Сможук-Семенюк Г.П. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі відповідача та його представника. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 06.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №524, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу положень статті 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 цього Кодексу документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони припинили підтримувати подружні відносини, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] не бажає надалі перебувати в цьому шлюбі, а збереження сім`ї суперечить її інтересам. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте, завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї, не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує що не бажає примирення. На підставі цього, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим, тому суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки сторони подружні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved