Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 05.12.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №864. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить додана до позову копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Окрім того, у неї є ще дві дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які згідно зі свідоцтвами про народження є доньками [PERSON] , але фактично батьком доньок є інший чоловік і питання щодо батьківства буде вирішуватися у судовому порядку. Всі діти проживають разом з нею і питання щодо встановлення місця проживання дітей не постає. Спільне життя з відповідачем не склалось з причин утрати взаєморозуміння, взаємоповаги. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Кардинально різні погляди на їх життєву ситуацію, яка склалася, остаточно вплинули на неможливість сприяння збереженню їхньої родини. Приблизно у 2016 року вони з відповідачем перестали вести спільне господарство та стали проживати кожен своїм життям. У період розлучення з відповідачем вона проживала з іншим чоловіком. Але через деякий час вони намагалися знову налагодити стосунки. Так, в період часу з 2018 року по 2020 року вона фактично проживала на дві сім`ї, то з відповідачем, то з іншим чоловіком, з яким фактично перебуває у шлюбних відносинах на теперішній час та бажає зареєструвати шлюб офіційно. Вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають за різними адресами і фактично чужі один одному. Позивач зазначає, що розірвання шлюбу їй необхідно для того, щоб надалі влаштовувати своє подальше життя. Намірів зберігати цей шлюб у неї немає категорично. Прізвище змінювати не бажає. На підставі зазначеного просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 24.09.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначив, що дійсно спільне проживання та шлюбні відносини у них з позивачем припинені вже як два роки, за цей час вони не примирилися, однак вважає, що на даний час розірвання шлюбу є передчасним, оскільки він як учасник бойових дій має право на низку соціальних пільг, якими можуть користуватися також його дружина та діти. Вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що 05 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб,\~про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий\~запис №864\~від 05 грудня 2008\~року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 жовтня 2024 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 червня 2019 року, виданого Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровські області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 вересня 2021 року, виданого Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач та відповідач вже тривалий час проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спільного побуту не мають, подружні стосунки між ними припинені та, з пояснень відповідача, відновленню не підлягають, що свідчить про фактичний розпад сім`ї. Посилання відповідача на наявність статусу учасника бойових дій та пільг не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки такі обставни не впливають на наявність чи відсутність сімейних відносин між сторонами. Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на добровільності, взаємній згоді та бажанні подружжя створювати і підтримувати сім`ю (ст.24 СК України), тому збереження шлюбу всупереч волі одного з подружжя суперечить суті сімейних правовідносин. Позивач у своєму позові наполягає на розірванні шлюбу. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак позивач та відповідач повідомили, що не мають наміру відновлювати припинені протягом останніх років шлюбні та сімейні відносини. Враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяви виявила бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved