Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , відповідно до якої позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.01.2021 року у розмірі 36750,03 грн., що складається з 31777,13 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5572,90 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також понесених судових витрат у розмірі 2422, 40 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав на те, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі до 75 000 гривень за кредитною карткою типу «Універсальна GOLD». Умовами договору передбачено, що відповідач має право користуватися кредитними коштами в межах встановленого ліміту, а також обов`язок щомісяця сплачувати мінімальний обов`язковий платіж у визначеному розмірі та своєчасно повертати використані кошти з нарахованими процентами. Процентна ставка за договором становить 40,8 % річних. Після підписання договору Позивач виконав усі свої зобов`язання надав Відповідачу платіжну картку, відкрив рахунок та встановив кредитний ліміт. Відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснював розрахункові операції та частково повертав заборгованість. Однак надалі відповідач перестав належним чином виконувати умови договору своєчасно не сплачував обов`язкові щомісячні платежі та не погашав заборгованість у встановлені строки. Унаслідок тривалого невиконання платіжних зобов`язань Банк, відповідно до умов договору, визначив кінцевий строк повернення кредиту через 180 днів після першого порушення графіка платежів. Після спливу цього строку відповідач був зобов`язаний повністю повернути суму використаного кредиту, сплатити нараховані відсотки та всі інші платежі, передбачені договором. Оскільки цього зроблено не було, вся заборгованість вважається простроченою, і на неї продовжують нараховуватися підвищені проценти, узгоджені сторонами в договорі. Таким чином, відповідач, отримавши та використавши кредитні кошти, не виконав своїх зобов`язань щодо їх своєчасного повернення, що призвело до утворення заборгованості. З огляду на викладене, позивач звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача загальної суми боргу у розмірі 36 750,03 грн, що складається з основного боргу та нарахованих відсотків. Разом із позовною заявою позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та просив проводити розгляд даної справи за відсутності позивача. Ухвалою суду від 12 серпня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач у судові засідання призначені на (29.09.2025; 29.10.2025 р.) не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце їх проведення шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Жодних заяв або клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд постановив проводити розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, наявних у матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 11.01.2021 року та приєднався до зазначених умов саме в тій редакції, що діяли на дату підписання та були розміщені на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Відповідач отримав кредитну картку, після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, на підтвердження чого позивачем надано Виписку за договором № б/н за період з 01.01.2021 по 04.02.2025 , з якої вбачається, що за відповідачем обліковувалася картка зі встановленим кредитним лімітом, яким він користувався протягом декількох років, а саме: картка № [NUMBER] , тип «Універсальна GOLD», строк дії до 09/24; Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, які підписав відповідач 11.01.2021 року позивачем та відповідачем були погоджені такі умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн. (п.1.2. Договору); тип кредитної карти - Картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних 40,8% (п.1.3 Договору) Окрім того, паспортом споживчого кредиту, який відповідач підписав 17.10.2018 року власноручно на планшеті, сторони погодили нарахування відсотків від суми неповернутого в строк кредиту, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України за домовленістю сторін, були встановлені відносно простроченої суми заборгованості в розмірі 60,0% . Відповідач скористався кредитними коштами встановленого кредитного ліміту, однак не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.02.2025 року становить 36750,03 грн., яка складається з 31177,13 грн. заборгованості за тілом кредиту та 5572,90 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, позивач, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором, який надано позивачем у матеріали справи. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Враховуючи викладене вище, позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 36750,03 грн. підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved