Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

20 серпня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Деречина\~О.В. звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] та просить суд зняти арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за реєстровим номером обтяження 7636812, що зареєстровано 28\~липня 2008 року, на підставі ухвали Світловодського міського народного суду Кіровоградської області від 14 серпня 1995 року. В обґрунтуванні\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що позивач\~ [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] \~на підставі\~договору дарування\~від 05\~квітня 2002\~року,\~де дарувальниками\~є [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~В липні\~2025\~року під\~час обробки\~документів по\~відчуженню квартири\~позивачу стало\~відомо про\~наявність арешту\~на квартиру. За інформацією станом на 14\~липня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна квартира [ADDRESS] перебуває під арештом, реєстраційний номер обтяження 7636812, на підставі ухвали Світловодського міського народного суду Кіровоградської області від 14\~серпня 1995 року. З метою з`ясування підстав накладання арешту представник заявника отримала від Світловодського міськрайонного суду копію ухвали від 14\~серпня 1995 року у праві № 2-2/2000 про накладання арешту, проте із заявою про скасування арешту має право звернення до суду виключно учасник справи. При цьому, спір в суді було вичерпано, оскільки Ухвалою Світловодського міського суду від 13 грудня 2000 року справу закрито. Представник позивача звернулась із адвокатським запитом до Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області із проханням скасувати арешт нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 7636812 від 28 липня 2008 року. Інформаційним листом від 29\~липня 2025 року Світловодським відділом державної виконавчої в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовлено у знятті арешту у зв`язку із знищенням виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно заявника та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи обставини, викладені в позовній заяви, позивач змушена звернутися з позовом до суду. (а.с.2-3) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним цивільним позовом, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін. (а.с.\~16-17) Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Деречина О.В. в судове засідання не з`явилися, представником скеровано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала та просила суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~(а.с. 24) Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог ч.\~10 ст. 187 ЦПК України. (а.с. 18) Представник третьої особи Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) на розгляд справи не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.(а.с.\~21) При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не подали відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування квартири від 05 квітня 2002 року за №\~1384 серії АЕР №\~313470 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подарували [PERSON] 2-кімнатну квартиру, загальною площею 43,0 кв.м [ADDRESS] , яка належить дарителям на підставі свідоцтва про право власності. (а.с. 7) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №\~435373329 від 14 липня 2025 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] накладено арешт на підставі ухвали Світловодського міського народного суду Кіровоградської області від 14 серпня 1995 року за реєстраційним номером обтяження 7636812 від 28 липня 2008 року, архівний запис №\~60922-41 від 05 березня 2000 року. (а.с. 8) Згідно з ухвалою Світловодського міського суду Кіровоградської області від 14\~серпня 1995 року в забезпечення позовних вимог Світловодського заводу залізобетонних виробів до [PERSON] накладено арешт на 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] , заборонено продавати, дарувати, відчужувати будь-яким способом це майно. (а.с. 9) 13 грудня 2000 року на підставі ухвали Світловодського міського суду Кіровоградської області розгляд справи за позовом Світловодського заводу залізобетонних виробів до [PERSON] та Світловодського виконкому про визнання ордеру на житлове приміщення та свідоцтва про право власності на нього недійсним, виселення [PERSON] з квартири припинено у зв`язку із відмовою позивача від позову. (а.с.\~10) Відповідно до інформаційного листа відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) від 29 липня 2025 року №\~40733 щодо зняття арешту з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , представнику позивача [PERSON] адвокату Деречиній\~О.В. повідомлено, що для знаття арешту за №\~7636812 від 28 липня 2008\~року необхідно звернутися до суду. (а.с.\~11) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, представник позивача [PERSON] адвокат Деречина О.В. зазначила, що заходи забезпечення позову, що полягали в накладенні арешту на нерухоме майно, порушує права власника, створює їй, як власнику, перешкоди на розпорядження належною їй нерухомістю, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд. Згідно з абз.\~5 ч.\~1 ст.\~2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або таких, що виникли з правочину. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За змістом положень частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння. Так, вказаною нормою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує, висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. За змістом положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на описане майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №\~5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Суд переконаний, що продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави наявності заборони на відчуження належного на праві приватної власності [PERSON] квартири не мають місця, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони відчуження нерухомого майна, порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості розпорядитись належним майном на власний розсуд, підстави дії обтяження на майно відсутні, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони відчуження нерухомого майна, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд, відповідно до ст.\~141 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, залишає судові витрати фактично понесеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved