Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, третя особа [PERSON] з посиланням на наступне. Відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки, довідки Ставищенської селищної ради житловий будинок [ADDRESS] , відносився до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 року були батько (позивачів) [PERSON] , його дружина, їх мати [PERSON] та [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках. До березня 1988 року в дворі проживав [PERSON] , який повернувся в двір в травні 1992 року. [INFO] помер їх (позивачів) батько [PERSON] , після смерті якого спадкова справа Ставищенською державною нотаріальною конторою Київської області, яка на час відкриття спадщини мала виключні повноваження здійснювати нотаріальні дії з оформлення спадкових прав, не заведена. Спадщинупісля його смерті прийняли постійно до дня смерті проживаючи разом із спадкодавцем та вступивши у володіння та управління спадковим майном його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] . Діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадщину після смерті батька не приймали, і в силу ч.2 статті 549 ЦК УРСР (1963 р.) вважається такими, що відмовилися від спадщини, оскільки не вчинили жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 вказаного Кодексу). 06 серпня 2015 року їх (позивачів) мати [PERSON] склала заповіт, яким все майно в рівних частинах кожному заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] \~ [PERSON] \~померла.\~Спадщину після\~її смерті\~прийняли,\~подавши до\~Ставищенської держнотконтори\~заяви про\~прийняття спадщини,\~вони (позивачі),\~отримали свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на частину\~спадкового майна.\~ [PERSON] \~подав до\~вказаної нотаріальної\~контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В. М. постановою від 16.08.2019 відмовила їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок через відсутність документів, які б свідчили про належність вказаного майна спадкодавиці. Позивачі просять: - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 56,4 кв. метри, житловою площею 35,5 кв. метри вартістю 27274,63 гривні. - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/4 частину вказаного житлового будинку вартістю 54549,25 гривень, - визнати за [PERSON] право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/3 частину спірного житлового будинку, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/8 частину житлового будинку, а всього на 5/8 частин даного житлового будинку вартістю 136373,12 гривень. Ухвалою Ставищенського районного суду від 18.09.2025 відкрито провадження по даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а. с. 63 - 64). Ухвалою суду від 10.10.2025 закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи в судовому засіданні (а. с. 125). В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до позовної заяви (а. с. 9) просять справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача Ставищенської селищної\~ради Білоцерківського\~району Київської\~області Цимбалюк А. Ю. подав до суду заяву про визнання позову та слухання справи у відсутність представника селищної ради (а. с. 132). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за вказаною в позові адресою (а. с. 147). Телефонограмою від 10.10.2025 повідомив суд, розгляд справи просить провести у його відсутність (а. с. 122). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч .ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки (а. с. 19 - 20, 21-22) довідки Ставищенської селищної ради (а. с. 23) житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 року були [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх дочка [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/3 частину. Членом даного колгоспного двору до березня 1988 року був також позивач [PERSON] , який вибув на навчання та повернувся в двір в травні 1992 року та вибув з нього в жовтні 1992 року і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратив право на її витребування. [INFO] [PERSON] помер (а. с. 24). Згідно відповіді Ставищенської державної нотаріальної контори спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON] в Ставищенській ДНК не заведена (а. с.75). Відповідно до довідки Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 04.09.2025 № 199 [PERSON] , 1935 року народження, постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті [INFO] в [ADDRESS] . Разом з ним постійно проживали до дня його смерті дружина [PERSON] , 1939 року народження, та дочка [PERSON] , 1976 року народження (а. с. 25). Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963) визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З урахуванням викладеного після смерті [INFO] [PERSON] спадщину за законом на 1/3 частину спірного житлового будинку, що належала останньому набули його дружина [PERSON] (а. с. 27) та дочка [PERSON] (а. с. 85, 86), кожен на 1/6 частину будинку, як спадкоємці першої черги, що фактично вступили у володіння спадковим майном відповідно до 529 ч. 1, п.\~1\~ч.\~1\~ та\~ч.\~2\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~(1963)\~ (а. с. 25). Таким чином, [PERSON] за життя набула право\~власності на\~1/3\~ частину спірного житлового будинку, як частку\~в майні колгоспного двору, та на 1/6 в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , а всього право власності на 1/2 частину будинку. Відповідно до\~матеріалів спадкової\~справи (а.\~с.\~76\~-\~114)\~ [INFO] [PERSON] померла (а. с. 81), після смерті якого Ставищенською державною нотаріальною конторою 26.11.2018 заведена спадкова справа № 63384796 (а. с. 80). За життя [PERSON] 06 серпня 2015 року склала заповіт, посвідчений секретарем Журавлиської сільської ради Мартинюк JI. B. та зареєстрований в реєстрі за № 41, яким заповіла все своє майно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 82, 79). Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (діти спадкодавиці а. с. 83, 84, 85-86) прийняли спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , подавши до Ставищенської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України (а. с. 76, 77, 78). [PERSON] подав до Ставищенської державної нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] відповідно до\~ст.\~ст.\~1273\~ч.\~1,\~1274\~ч.\~1\~ЦК України(а. с. 87). Таким чином, після смерті [INFO] [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на її (1/2) частину будинку набули її діти [PERSON] та [PERSON] , кожен на 1/8 частину, а [PERSON] на 1/4 частину будинку, оскільки інший спадкоємець [PERSON] подав до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] . [PERSON] за життя набула право\~власності на\~1/3\~ частину спірного житлового будинку, як частку\~в майні колгоспного двору, на 1/6 в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , та після смерті [INFO] матері [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/8 частину будинку, а всього право власності на 5/8 частин будинку. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. За частиною 2 вказаної статті у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно етапі 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 етапі 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1274.ЦК спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Відповідно до довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 11.09.2025 року реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а. с. 58). В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на даний будинок відсутня (а. с. 59). На заяву\~позивачів (а.\~с.\~113)постановою від 16.08.2019 року за № 754/02-31 державний нотаріус\~Ставищенської державної\~нотаріальної контори\~відмовила [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок через відсутність реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок та ненадання правовстановлюючого документа (а. с. 114). Відповідно до технічного паспорта загальна площа спірного будинку - 56,4 кв. метри, житлова площа 35,5 кв. метри. Крім житлового «А1», з прибудовою «а2», в домогосподарстві розташований ганок «а3», сарай «Б1», погріб «В1», огорожа №1, ворота з хвірткою № 2, колодязь №3 (1970 року побудови) (а. с. 50 - 51). Вартість спірного житлового будинку відповідно до висновку про ринкову вартість становить 218197,00 гривень (а. с. 57). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином,\~враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що [PERSON] за життя, як голова колгоспного двору, його дружина [PERSON] та їх дочка [PERSON] , як члени двору, набули право\~власності,\~кожен,\~на 1/3\~частину спірного\~житлового будинку\~як частку\~в\~майні колгоспного\~двору,\~ після\~смерті [INFO] \~ [PERSON] \~право власності\~в порядку\~спадкування законом\~на його\~1/3\~частину будинку\~набули .його\~дружина [PERSON] \~та дочка\~ [PERSON] ,кожен на 1/6 частину будинку, а після смерті [INFO] [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на її (1/2) частину будинку набули її діти [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~кожен \~на 1/8\~частину,\~а [PERSON] \~на 1/4\~частину спірного\~житлового \~будинку - а і оскільки представником відповідача Ставищенською селищною радою Білоцерківського району Київської області позов визнається, - він підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідно до позову позивачі понесені витрати по сплаті судового збору беруть на себе - суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved