Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого послалася на те, що 14.02.2017 року між позивачкою та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області складено відповідний актовий запис №27. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Через різні типи характерів, несумісність поглядів на життя їх сімейне життя поступово розладилося, що в решті решт призвело до припинення шлюбних стосунків. З серпня 2022 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а шлюб має лише формальний характер. Наміру на примирення з відповідачем та збереження шлюбупозивачка не має. Після розірвання шлюбу, як і зараз, донька [PERSON] проживатиме з позивачкою. На даний час між нею та відповідачем немає спору про визначення місця проживання дитини. Під час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль Volkswagen Passat, але спору про поділ спільного майна між нею та відповідачем зараз немає. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, просила розгляд справи провести без її участі, задовольнити позовні вимоги та зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Отже, зважаючи на те, що суд вжив всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до ч.\~8 ст.\~178 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з огляду на наступне. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 лютого 2017 року Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що складено актовий запис №\~27, прізвище дружини після укладення шлюбу " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 06.07.2017 Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [INFO] народилась [PERSON] , батьком зазначено - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис №302. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №\~7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved