Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 04.05.2018 року у якому у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказував, що протягом останніх двох років у їхній сім`ї відбувся розлад через часті конфлікти та сварки, численні непорозуміння, незрозумілі звинувачення з побутових питань. Вказані події призвели до того, що фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинилися. Кожен з подружжя живе окремим життям, своїми особистими інтересами. Спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, що свідчить про фактичне припинення шлюбних відносин. Зазначив, що відповідачка зареєстрована та проживає разом із молодшою дочкою, натомість старша дочка проживає разом з ним. Він самостійно утримує, доглядає та виховує дочку [PERSON] , бере участь у дошкільних батьківських зборах та дошкільному житті дочки, оплачує витрати на одяг, їжу, звертається з нею за медичною допомогою до лікарів, оплачує гуртки. Вказував, що на даний час для забезпечення реалізації прав та інтересів дитини існує необхідність у встановленні факту, що він самостійно виховує та утримує свою малолітню дочку [PERSON] та має юридичне значення для можливості переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає із дитиною, для зняття з реєстрації місця проживання та реєстрації дитини за новим місцем проживання, для можливості забезпечити дитині відпочинок за кордоном. На підставі викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив розірвати шлюб між ними, неповнолітню [PERSON] залишити проживати разом із батьком та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04.05.2018 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №604, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення дитини проживати разом з батьком та встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідченого договору приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Олійник І.М. батьки досягли згоди, що [PERSON] буде проживати разом із батьком, а [PERSON] з матір`ю. Кожен з батьків зобов`язується піклуватися про здоров`я дитини, самостійно виховуватиме та забезпечуватиме дитині достатній рівень освіти. Згідно довідки з дошкільного навчального закладу батько [PERSON] приводить та забирає дитину та оплачує заняття. Відповідно до довідок з медичних закладів за медичною допомогою та при профілактичних оглядах з дитиною звертається батько. Письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] також підтверджується, що батько самостійно виховує та утримує неповнолітню дочку [PERSON] .. Зазначене свідчить, що дійсно дитина проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні та вихованні. Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач зазначив, що встановлення даного факту необхідне йому з метою можливості переміщення дитини без документального оформлення згоди від матері, яка не проживає із дочкою, дня зняття з реєстрації місця проживання та реєстрації дитини за новим місцем проживання, для можливості забезпечити дитині відпочинок за кордоном. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved