Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

04.08.2025\~р.\~позивачка через\~свого представника\~адвоката Давиденко\~О.С.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якій зазначає, що [PERSON] \~та [PERSON] \~ є\~батьками трьох\~спільних дітей:\~повнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~малолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Рішенням Обухівського\~районного суду\~Київської області\~від 01.06.2020\~р.\~у цивільній\~справі №\~372/2837/19\~(провадження\~№ 2-264/20)\~шлюб між\~сторонами був\~розірваний.\~Діти постійно\~проживають разом\~з позивачкою\~та знаходяться\~на її\~утриманні.\~26.12.2018\~р.\~Обухівським районним\~судом Київської\~області було\~винесено рішення\~про задоволення\~позовних вимог\~ [PERSON] \~у справі\~про стягнення\~аліментів та\~стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~дітей:\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] я\~в розмірі\~ частини\~заробітку,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку до\~досягнення дітьми\~повноліття.\~10.03.2020\~р.\~Обухівським МРВ\~ДВС ЦМУЮ\~(м.\~Київ)\~було винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження №\~61472675\~на підставі\~виконавчого листа\~Обухівського районного\~суду Київської\~області по\~цивільній справі\~№ 372/3095/18\~від 23.12.2019\~р.\~Згідно до\~довідки-розрахунку\~Обухівського ВДВС\~в Обухівському\~районі Київської\~області ЦМУ\~МЮ (м.Київ)\~за №\~122440\~від 21.07.2025\~р.,\~заборгованість по\~аліментам з\~ [PERSON] ,\~яка рахується\~ з\~16.10.2018\~р.\~по 01.06.2025\~р.,\~становить у\~сумі 506617,19\~ грн.\~Факт неотримання\~аліментів позивачем,\~підтверджується довідкою\~про неотримання\~аліментів Обухівського\~відділу державної\~виконавчої служби\~в Обухівському\~районі Київської\~області №\~120187\~від 17.07.2025\~р. У зв`язку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 506617,19 грн. Ухвалою судді\~від 26.08.2025\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження з\~повідомленням сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися,\~ від представника позивача до суду надійшла заяву в якій просила справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст.\~280\~ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~\~3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками трьох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.12,14, 16). Діти сторін проживають разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з копій витягів з реєстру територіальної громади від 29.07.2025 р. №2025/010382553, №2025/010562089, №2025/010562431, №2025/010562678. (а.с.11, 13, 15,17) 26.12.2018\~р.\~Обухівським районним\~судом Київської\~області було\~винесено заочне\~рішення по\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів,\~яким позов\~задоволено та\~стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~дітей:\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~ частини\~заробітку,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку до\~досягнення дітьми\~повноліття,\~щомісячно \~починаючи з\~16.10.2018\~р. (а.с.19) 10.03.2020 р. Обухівським МРВ ДВС ЦМУЮ (м. Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61472675 на підставі виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі № 372/3095/18 від 23.12.2019 р. (а.с.22) 17.07.2025 р. довідкою про неотримання аліментів Обухівський ВДВС в Обухівському районі Київської області № 120187 повідомив [PERSON] , що вона згідно заяви та матеріалів виконавчого провадження, не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.12.20244 р. по 31.05.2025 р. за виконавчим листом №372/3095/18 від 23.12.2019 р. Обухівського районного суду Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 16.10.2018 р. (а.с.24) З довідки-розрахунку Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) за № 122440 від 21 липня 2025 року, вбачається, що заборгованість по аліментам з [PERSON] , яка рахується з 16.10.2018 р. по 01.06.2025 р., становить 506617,19 грн. (а.с.23) Ст.180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Ст.196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. В такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182, частина перша\~статті 200 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Встановлене частиною першою\~статті 196 СК України\~правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Зазначені висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18), у зв`язку із чим відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. У постанові від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов`язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання дитини, а тому саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі №569/14819/19(провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Крім того, при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19(провадження №61-16670сво19) вказано, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм\~Сімейного Кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст.197 СК України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. В постанові\~КЦС від\~16.08.2019\~року у\~справі №607/1815/16-ц\~суд зазначає:\~«Відповідно до\~Постанови\~Пленуму ВСУ\~№3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~передбачена\~ст.\~196\~СК\~(2947-14)\~відповідальність платника\~аліментів за\~прострочення їх\~сплати у\~виді неустойки\~(пені)\~настає лише\~за наявності\~вини цієї\~особи.\~На платника\~аліментів не\~можна покладати\~таку відповідальність,\~якщо заборгованість\~утворилася з\~незалежних від\~нього причин,\~зокрема,\~у зв`язку\~з несвоєчасною\~виплатою заробітної\~плати,\~затримкою або\~неправильним перерахуванням\~аліментів банками.\~В інших\~випадках стягується\~неустойка за\~весь час\~прострочення сплати\~аліментів». Отже, судом встановлено, що відповідачем протягом майже семи років, а саме з 16.10.2018 р. по 01.06.2025 р. не сплачувалися аліменти стягнуті на користь позивачки на утримання трьох дітей. Діти сторін проживають разом із позивачкою, знаходяться на її утриманні. Відповідач проти позовної заяви не заперечував, не спростував обставини, викладені у позовній заяві, не надав суду доказів, що він не мав можливість сплачувати стягнуті з нього аліменти на утримання дітей. В зв`язку з цим, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) в розмірі 100 відсотків суми заборгованості по сплаті аліментів, а саме в сумі 506617,19 грн. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~Згідно п.3\~ч.1\~ст.5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати\~судового збору\~під час\~розгляду справи\~в усіх\~судових інстанціях\~звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved