Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.12.2023 р., між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем і повністю перебуває на її утриманні. Відповідач надає кошти на утримання доньки нерегулярно та не в повному обсязі. Дитина проживає разом з позивачем, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний, перебуває на службі в ЗС України, отримує зарплатню і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. З огляду на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходів) [PERSON] . Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.04.2025 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір в сумі 2422,40 грн. на користь держави. 01.07.2025 р. до суду надійшла заява представника [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення від 16.04.2025 р. Зазначено, що до укладення шлюбу з [PERSON] відповідач вже перебував у іншому шлюбі. Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року по справі № 706/322/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу колишнє подружжя мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 18 березня 2025 року Христинівським районним судом Черкаської області по справі № 706/303/25 видано судовий наказ про стягнення аліментів на дитину, а саме вирішено: Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . [PERSON] ще до звернення [PERSON] до суду добровільно сплачував та сплачує аліменти на утримання свого неповнолітнього сина систематично та на регулярній основі, жодним чином від виконання свого батьківського обов`язку не ухиляється. Сплата аліментів до їх встановлення судом відбувалась шляхом перерахування грошових коштів безпосередньо на банківський рахунок [PERSON] . [PERSON] щомісячно перераховував [PERSON] грошові кошти у розмірі приблизно 20 000 грн. на місяць. [PERSON] розуміє та виконує свій обов`язок з утримання своїх дітей. На сплату всіх аліментів на дітей та дружину у сукупності, з [PERSON] вираховується 70% з його заробітної плати. [PERSON] є військовослужбовцем і окрім звичних побутових витрат має додаткові витрати на придбання засобів особистої безпеки та ін. [PERSON] подано позовну заяву про зменшення розміру аліментів, призначених за судовим наказом Христинівського районного суду Черкаської області по справі № 706/303/25 від 18 березня 2025 року. Позивач не ставить в нерівне становище дітей від різних шлюбів. [PERSON] просить суд стягнути з нього на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.03.2025 р. і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. 14.08.2025 р. ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області скасовано заочне рішення від 16.04.2025 р., призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до положень ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21.12.2023 р., між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем і повністю перебуває на її утриманні. З витягів з реєстру територіальної громади від 02.09.2024 р. та від 24.06.2024 р., вбачається, що позивач [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року по справі № 706/322/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу колишнє подружжя мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 18 березня 2025 року Христинівським районним судом Черкаської області по справі № 706/303/25 видано судовий наказ про стягнення аліментів на дитину, а саме вирішено: Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2025 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на дитину підлягає частковому задоволенню, а тому необхідно стягнути з відповідача на ім`я позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2025 р. і до повноліття дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трьох років, слід зазначити наступне. Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Cпільна дитина позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є військовослужбовцем. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial