Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. У грудні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1/3688262 від 17.07.2019 року у розмірі 276 046,52 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.07.2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/3688262, згідно п.1.1., 1.2. якого відповідачу був наданий кредит в сумі 326 034,57 грн., строком з 17.07.2019 по 16.07.2026 року зі сплатою 16,90 процентів річних. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається позичальнику на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: марка: Renault Logan MCV, р.н. [NUMBER] . Банком зобов`язання за договором виконано у повному обсязі. Однак Позичальник умови кредитного договору своєчасно не виконав, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачено. Внаслідок невиконання умов кредитного договору станом на 16.08.2023 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 276 046,52 грн., з яких: 167 713,50 грн.\~- строкова заборгованість; 57 536,01 грн.\~- прострочена заборгованість; 3\~172,26 грн. - заборгованість по нарахованих відсотках; 47\~624,75 грн.- заборгованість по прострочених відсотках. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позов не подав, був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судове засідання, яке неодноразово відкладалось у зв`язку із неявкою відповідача. Чергове судове засідання призначено на 28.10.2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 22.09.2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відомий суду номер телефонного зв`язку, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому права такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відзиву на позов не подав та у судове засідання, що призначались на 23.09.2025 року та 28.10.2025 року повторно не з`явився, про поважні причини неприбуття у судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПУ України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи при заочному розгляді справи із постановленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 17.07.2019 року укладений кредитний договір №1/3688262, згідно п.1.1., 1.2. якого відповідачу був наданий кредит в сумі 326 034,57 грн., строком дії з 17.07.2019 по 16.07.2026 року зі сплатою 16,90 процентів річних на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: марка: Renault Logan MCV, р.н. [NUMBER] . За користування кредитом позичальник згідно Кредитного договору сплачує проценти за користування кредитом, щомісячно, в розмірі 16,9 % річних, у валюті кредиту гривня, починаючи з дня видачі кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту повного погашення заборгованості за договором та комісійну винагороду у розмірі 2,5% від суми кредиту. Згідно умов Кредитного договору позичальник повертає кредит та проценти банку згідно графіку платежів по кредиту (додаток №1 до кредитного договору, який є його невід`ємною частиною) на єдиний рахунок в банку. [PERSON] ознайомилася з умовами кредитного договору та обчисленням загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підтверджується її підписом у кредитному договорі та додатку №1 до кредитного договору. Банком зобов`язання за договором виконано у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями №1/3688262 від 17.07.2019 року про надання кредиту Позичальнику [PERSON] згідно кредитного договору №1/3688262 від 17.07.2019 у розмірі 311 072,00 грн. та інструкцією №1/3688262 від 17.07.2019 року про виплату грошової суми на оплату страхового платежу по договору страхування №02/17/11101/7199 від 17.07.2019 [PERSON] в сумі 14 962,57. Внаслідок невиконання своєчасно умов кредитного договору станом на 16.08.2023 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором у сумі 276 046,52 грн., з яких: 167 713,50 грн.\~- строкова заборгованість; 57 536,01 грн.\~- прострочена заборгованість; 3\~172,26 грн. - заборгованість по нарахованих відсотках; 47\~624,75 грн. - заборгованість по прострочених відсотках. Позивачем вжито заходи досудового врегулювання спору. Позивач надіслав відповідачу 13.03.2023 року за вих.10451/1803 вимогу про погашення заборгованості, проте заборгованість погашена не була. Відомості про виконання позичальником взятих на себе кредитних зобов`язань у суду на час розгляду справи відсутні. ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2.\~ст. 639 ЦК України\~- якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2.\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в\~статті 530 ЦК України\~вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК України\~забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. В порушення вимог цивільного законодавства, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, або які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно платіжної інструкції №1156714 від 25 грудня 2023 року позивачем сплачено 4 140, 70 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судового збору. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved