Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 08.08.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення суми попередньої оплати за договором поставки № 3-0004 від 06.03.2025, а також суми пені. Вказує, що 06.03.2025 між сторонами укладено договір поставки № 3-0004, за яким відповідач отримав від позивача 41 000 грн та 1 500 доларів США попередньої оплати з обов`язком поставити товар до 27.03.2025. Однак товар не поставлено, кошти не повернуто. Посилаючись на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає відповідальність виконавця у вигляді пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожен день прострочення, позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму попередньої оплати та пеню за прострочення поставки в сумі 162 360 грн і 5 940 доларів США. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви, (клопотання) учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 10.09.2025\~постановлено проводити\~розгляд справи\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження. з викликом\~\~сторін на\~22.10.2025 на 11:20 год., із визначенням резервної дати судового засідання 23.10.2025 на 11:20 год. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК)), в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою\~ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини справи, встановлені Судом. 06.03.2025 між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір поставки №3-0004, відповідно до якого постачальник ФОП [PERSON] зобов`язався у визначений строк передати (поставити) покупцю [PERSON] обладнання, зазначене у специфікації, що є невід`ємною частиною договору, а покупець прийняти товар і оплатити його вартість у порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до пункту 1.2 договору, загальна ціна договору складається із суми вартості всього поставленого покупцю обладнання. Згідно з пунктом 1.3, найменування, кількість, одиниця виміру та ціна обладнання визначаються у погоджених сторонами специфікаціях, які є його невід`ємною частиною. Пунктом 2.2 договору передбачено, що вартість обладнання, визначена у специфікаціях, є твердою і зміні не підлягає. Відповідно до пунктів 3.13.2 договору, покупець зобов`язаний сплатити аванс у розмірі 75% від загальної вартості обладнання, визначеної у специфікації №1, шляхом передачі грошових коштів постачальнику готівкою, при цьому датою платежу вважається день фактичної передачі коштів. Згідно з пунктом 2.1 договору, поставка обладнання здійснюється перевізником «Нова Пошта», при цьому вартість доставки сплачується постачальником, а місцем поставки визначено адресу: [ADDRESS] . Згідно зі специфікацією №1 до договору поставки №3-0004 від 06.03.2025, сторони погодили найменування, кількість, ціну та загальну вартість обладнання, що підлягало поставці. До переліку обладнання входять: гібридний інвертор Deye SUN-6K-SG03LPI-EU, фотоелектричні модулі Jinko Solar JKM590N-72HL4-BDV-F8-EN, літій-іонна батарея Deye SE-5G.1 PRO-B, кріплення для фотоелектричних модулів, PV-конектори, щит захисту та PV-кабель. Загальна вартість обладнання, відповідно до специфікації, становить 138 140,64 грн, у тому числі ПДВ. Відповідно до розписки ФОП [PERSON] від 06.03.2025, останній отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 41 000,00 грн та 1 500 доларів США у рахунок закупівлі обладнання для встановлення комплекту сонячних панелей. У розписці зазначено зобов`язання ФОП [PERSON] виконати поставку та встановлення обладнання у строк протягом 21 календарного дня, тобто до 27.03.2025. У визначені Договором №3-0004 від 06.03.2025, розпискою строки відповідач товар не поставив, суму попередньої оплати не повернув. 28.04.2025 представником позивача адвокатом Турецькою Є. на адресу відповідача ФОП [PERSON] було направлено претензію, отриману останнім 29.04.2025, у якій містилася вимога сплатити неустойку в розмірі 128 470 грн та 4 000 грн витрат на правничу допомогу. Проте зазначена претензія залишена відповідачем без реагування та задоволення. Оцінка Суду. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета позовних вимог, логічно пов`язані з обставинами, які підтверджують наявність підстав для задоволення позову. Відповідач обрав позицію повного мовчання, що є його правом, однак при цьому не надав жодних доказів на підтвердження належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань, не спростував доводів позивача, не навів жодних обставин, які б ставили під сумнів суму до стягнення чи підстави позову загалом. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною першою статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) ним у майбутньому. Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним чи домашнім використанням, а покупець прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає з характеру відносин сторін. Отже, договір поставки, укладений між сторонами, є різновидом договору купівлі-продажу, на який поширюються норми, що регулюють відносини купівлі-продажу, з урахуванням його особливостей, визначених статтею 712 ЦК України. Відповідно до статті 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором, а також одночасно з товаром передати його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що підлягають переданню відповідно до умов договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до статті 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору або пред`явити вимоги про повернення сплаченої суми згідно зі статтею 620 ЦК України. Крім того, стаття 693 ЦК України встановлює, що якщо продавець, отримавши попередню оплату, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання товару або повернення суми попередньої оплати, а також процентів, передбачених статтею 536 ЦК України, від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного повернення коштів. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених його змістом (неналежне виконання). Матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання, здійснивши часткову оплату за договором поставки, натомість відповідач порушив умови договору, не здійснив поставку обумовленого товару у встановлений строк, чим порушив взяті на себе обов`язки. Суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували передання товару позивачу, тоді як позивач надав копію претензії, якою підтверджено факт порушення строків поставки та наявність вимоги до відповідача про виконання зобов`язань. З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору поставки, не виконавши свій обов`язок передати товар у визначений строк, а тому з відповідача підлягають стягненню суми попередньої оплати, а саме: 41 000,00 грн, сплачені у національній валюті, та 1500,00 доларів США. Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне. Позивач обґрунтовує своє право на стягнення пені посиланням на частину п`яту статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої у разі, якщо виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Однак, як убачається з матеріалів справи та укладеного між сторонами договору, правовідносини між [PERSON] та ФОП [PERSON] є договірними зобов`язаннями за договором поставки, який згідно зі статтею 712 ЦК України є різновидом договору купівлі-продажу. Відповідно до статей 655, 656, 712 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу (поставки) є передання товару у власність покупця, а не виконання роботи чи надання послуги. Тому положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані до цих правовідносин. Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 752/1017/16-ц (провадження № 61-33633св18), згідно з якою ч. 5 ст. 10 Закону «Про захист прав споживачів» регулює відповідальність виконавця лише у сфері надання послуг або виконання робіт, але не стосується договорів купівлі-продажу. Отже, вимога про стягнення пені у розмірі 3 % за кожен день прострочення поставки товару є необґрунтованою, оскільки укладений договір не має ознак договору на виконання робіт або надання послуг. Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені слід відмовити, а вимоги про повернення сплаченої попередньої оплати підлягають задоволенню. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку про задоволення позову частково. Розподіл судових витрат між сторонами. \~Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню судовий збір. З цих підстав,

Outcome: partial