Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

24.09.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі частки від його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до 30.06.2029. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що навчається у Харківському національному університеті ім. С. Кузнеця на денній формі навчання з 01.09.2025, термін навчання до 30.06.2029. Оскільки її батько відповідач у справі має дохід, не є особою з інвалідністю, сплачував аліменти на її утримання до досягнення повноліття, вважає, що визначений нею розмір аліментів не буде для нього обтяжливим. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 25.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, про що свідчить відмітка Укрпошти від 02.10.2025. У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», за вимогами п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Згідно висновку Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України виклик [PERSON] , як відповідача у справі, здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивача є відповідач та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №7 від 22.08.2006. 09.08.2022 Красноградським районним судом Харківської області видано виконавчий лист №626/1049/22 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07.07.2022 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Із довідки №9/09-2025/16 від 01.09.2025, позивач навчається на 1 курсі першого «Бакалаврського» рівня вищої освіти Навчально-наукового інституту міжнародних відносин, денна форма здобуття вищої освіти, Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця. Строк закінчення навчання 30.06.2029. За ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. (ч.1 ст.199 СК України) Згідно із ч.3 цієї норми, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом п.20 ПП ВСУ №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зі ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав доказів щодо неспроможності сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі. Оцінивши надані докази в сукупності в призмі наведених правових норм, суд приймає до уваги, що після досягнення 18 років позивач продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину, яка навчається, їх матеріальний стан, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у заявленому нею розмірі. З урахуванням вимог ст.191, ч.2 ст.199 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти від дня пред`явлення позову до закінчення навчального закладу, що не позбавляє позивача права звернутися до суду з відповідним позовом у разі продовження навчання. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved