Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

На розгляд суду надійшла позовна заява АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 грудня 2016 року між сторонами укладено кредитний договір № 200746921301, згідно якого відповідачем отримано кредит в сумі 27 800,00 грн. 20 листопада 2018 року між сторонами укладено кредитний договір № 3001171934801, згідно якого відповідачем отримано кредит в сумі 12\~667,46 грн. Згідно з кредитними договорами відповідачем взято на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними. Натомість, відповідач взятого на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого за останнім рахується заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2016 року № 200746921301 у розмірі 39\~853,77 грн., з яких 26\~264,29 грн. заборгованість за тілом кредиту та 13\~589,48 грн. заборгованість за відсотками, а також заборгованість за кредитним договором від 20 листопада 2018 року № 3001171934801 у розмірі 1\~167,56 грн., з яких 1\~167,20 заборгованість за тілом кредиту та 0,36 грн. заборгованість за відсотками. Позивач направив письмові вимоги відповідачу про погашення суми боргу, однак вимоги не були задоволені. Тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Представник АТ\~«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ\~МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в позовній заяві клопотав про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Також не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання двічі не з`являється, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом публікації оголошення про виклик до суду на вебпорталі судової влади України. Відзив на позовну заяву теж не надходив. Тому, ухвалою суду від 23 вересня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та наявні при ній докази дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних обгрунтувань. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України,публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Судом встановлено, що 11 грудня 2016 року між сторонами укладено кредитний договір № 200746921301, згідно якого відповідачем отримано кредит в сумі 27 800,00 грн. 20 листопада 2018 року між сторонами укладено кредитний договір № 3001171934801, згідно якого відповідачем отримано кредит в сумі 12\~667,46 грн. Згідно з кредитними договорами відповідачем взято на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними. Відповідно до\~ст. 629 ЦК, України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525\~ЦК України/. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. /ч. 2\~ст. 615 ЦК України/. В ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитними договорами та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2016 року № 200746921301 у розмірі 39\~853,77 грн., з яких 26\~264,29 грн. заборгованість за тілом кредиту та 13\~589,48 грн. заборгованість за відсотками, а також заборгованість за кредитним договором від 20 листопада 2018 року № 3001171934801 у розмірі 1\~167,56 грн., з яких 1\~167,20 заборгованість за тілом кредиту та 0,36 грн. заборгованість за відсотками. Звертаючись до суду з цим позовом, банк подав до суду копії договорів, розрахунки заборгованості, а також виписку по рахунку. Зі змісту вищезазначених документів вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженогоПостановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254,виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року N 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковим рахунком позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16. Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 41\~021,33 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відтак, в ході судового розгляду доведено наявність заборгованості відповідача перед позивачем за невиконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів, що становить 41\~021,33 грн., який складається з заборгованості за тілом кредиту та відсотками. А тому, зазначені кошти підлягають присудженню до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що при матеріалах справи міститься платіжна інструкція від 08 жовтня 2025 року № 00514160/0, якою підтверджено понесення позивачем витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 2\~422,40 грн., вказані кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved