Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області через систему "Електронний суд" надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.02.2021 між відповідачем та ТОВ «ФК "Інвест фінанс» був укладений кредитний договір № 10003109674, згідно з умовами якого відповідач отримав 7\~300,00 грн та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. ТОВ «ФК "Інвест фінанс» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в обсязі та у строк, визначений кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. За договором факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022, укладеним міжТОВ «ФК "Інвест фінанс» та позивачем, до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 10003109674 від 06.02.2021. Сума заборгованості відповідача становить 30 069,05 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 7 300,0 грн, заборгованість за відсотками 22 769,05 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 069,05 грн та понесені судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 9\~000,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлено сторони, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.\~7, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанс" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.99 - надання інших фінансових послуг. ТОВ "Діджи фінанс" має діючу безстрокову ліцензію на надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту та ліцензію на надання послуг з факторингу, що видана на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг від 31.03.2020 р. за №594. З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2021 позивач звернувся до ТОВ "ФК "Інвест фінанс" з Анкетою-заявою на кредит № 100031099674 від 06.02.2021, у якій просив видати йому кредит у розмірі 7 300,00 грн на строк 30 днів. Цього ж дня відповідач прийняв оферту ТОВ "ФК "Інвест фінанс" про умови договору кредиту: сума кредиту 7300,00 грн, термін кредиту 30 днів, розмір процентної ставки 1,71 % у день, річний розмір процентної ставки 624,15%. Між [PERSON] (Позичальник) та ТОВ «ФК "Інвест фінанс» (Кредитодавець) 06.02.2021 був укладений електронний договір про надання споживчого кредиту № 10003109674, згідно з п.1.1 якого Кредитодавець на умовах, визначених цим договором, зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки , передбачені цим договором. Пунктом 1.2 Договору визначено, що розмір кредиту становить 7 300,00 грн. Згідно з п.1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 624,15% річних. Згідно з п.2.1. кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Позичальником Товариству з метою отримання кредиту. Розділом 4 Договору передбачена пролонгація кредиту. Згідно з п.4.1 строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Позичальника, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника указана у п.1.6 договору і становить 11 044,90 грн. Вона складається з суми загального розміру кредиту 7\~300,00 грн та процентів за користування кредитом у розмірі 3 744,90 грн. Згідно з п. 5.1. Кредитного договору Кредитодавець має право відступати право вимоги за Кредитом третім особам відповідно до чинного законодавства України. Додаток №1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 11 044,90 грн, з яких: 7 300,00 грн - тіло кредиту, 3 744,90 грн - проценти за користування кредитом. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 7 300,00 грн за указаним кредитним договором підтверджено інформаційною довідкою ТОВ "Платежі Онлайн" №62/3776/12 від 14.12.2022. У подальшому, 11.03.2021 між сторонами договору № 101003109674 від 06.02.2021 була укладена додаткова угода, згідно з якою кредит надається строком до 25.03.2021. Також 22.04.2021 між ТОВ "ФК "Інвест фінанс" та відповідачем була укладена ще одна додаткова угода про зміни умов Договору № 101003109674 від 06.02.2021, згідно з якою сторони договору досягли взаємної згоди щодо реструктуризації заборгованості, що виникла у боржника у розмірі 17 605,760131836 грн, та складається із суми кредиту у розмірі 7\~300,00 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 4\~766,5200805664 грн, прострочених процентів за користування кредитом у розмірі 5\~539,2400512695 грн. Відповідно до п. 4 Додаткової угоди боржник зобов`язався погасити заборгованість шістьма рівними платежами відповідно до графіка погашення заборгованості. Згідно з п. 8 у випадку порушення боржником своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості, дія додаткової угоди анулюється. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачу нараховано відсотки за користування кредитом за період з 06.02.2021 до 27.02.2022 щоденно у загальному розмірі 22 769,05 грн. Між ТОВ «ФК "Інвест фінанс"» (клієнт) та ТОВ «ФК «Діджи фінанс» (фактор) 05.09.2022 укладено договір факторингу №556/Ф-22 за яким ТОВ "ФК "Інвест фінанс" передає фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно з п. 4.1 Договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього договору. Згідно з розділом 1 Договору факторингу "Реєстр прав вимог" - перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим Договором. Позивач надав суду Додаток №1 до Договору факторингу №556/ФК-22, сформований 17.09.2024, згідно з яким у вказаному Реєстрі значиться [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер кредитного договору 10003109674 від 06.02.2021, заборгованість 30\~069,05 грн, з них тіло кредиту - 7\~300,00 грн, відсотки - 22 769,05 грн. Платіжні інструкції підтверджують сплату Кредитором Новому кредитору суми фінансування за указаним Договором відступлення прав вимоги. Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Отже, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2021 між відповідачем та ТОВ «ФК "Інвест фінанс» був укладений кредитний договір № 1000310967. Указаний кредитний договір був укладений у електронній формі, що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів" та не суперечить приписам ч.1 ст. 205, ст.ст. 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. Досліджені у справі докази свідчать, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, які викладені в договорі. Зокрема, розмір кредиту - 7 300,00 грн, розмір процентної ставки, строк кредитування - 30 днів, умови пролонгації кредиту. Тобто відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах. Всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у розмірі 7 300,00 грн, відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконувалися, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Додатковою угодою, укладеною 11.03.2021 між сторонами кредитного договору №\~101003109674, було продовжено строк кредитування до 25.03.2021. Позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом за період з 06.02.2021 до 27.02.2022 у розмірі 22 769,05 грн. Суд із цим не погоджується, тому що узгоджений сторонами строк кредитування - з 06.02.2021 до 25.03.2021. Саме в цих межах є законним нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 3 744,52 грн (а.с. 18). Тоді загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 11 044,52 грн, з яких 7\~300,00 грн - тіло кредиту, 3 744,52 грн - відсотки за користування кредитними коштами. Указані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Позивач довів, що за Договором факторингу до нього від ТОВ "ФК "Інвест фінанс" перейшло право вимоги до відповідача за указаним кредитним договором. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ "Діджи фінанс", а саме: за договором про споживчий кредит № 10003109674 від 06.02.2021 у загальній сумі 11 044,52 грн, яка складається із 7 300,00 грн - заборгованості за тілом кредитом, 3 744,52 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 36,73 % (11 044,52 грн х 100% : 30 069,05 грн), отже судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача у розмірі 889,75 грн. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами і згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПРК України у разі часткового задоволення позову такі витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн підтверджені належними доказами і підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3 305,70 грн (36,73%).

Outcome: partial