Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Короткий зміст заяви У вересні 2025 року адвокат Проценко О.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася із заявою про встановлення юридичного факту, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області. Заяву мотивувала тим, що 16 травня 2025 року [PERSON] звернулася із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України про призначення їй пенсії за віком. 23 травня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області винесено рішення про відмову в призначені їй пенсії. Рішення про відмову у призначенні пенсії обґрунтоване тим, що за наданими документами право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» заявник не має, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та не досягненням пенсійного віку, право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку заявник набуде після досягнення 56 років і наявністю страхового стажу 30 років, тобто з 9 квітня 2027 року. У цьому ж рішення також зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи відповідно до трудових книжок [NUMBER] від\~10 січня 1989 року та [NUMBER] від 25 грудня 1994 року, оскільки на титульних сторінках зазначено прізвище заявника « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». У зв`язку з цим заявник вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документів одній особі. Посилаючись на зазначене, адвокат Проценко О.В., яка діє в інтересах [PERSON] , просила встановити юридичний факт, а саме, що: -трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена на російській мові 10 января 1989 года на ім`я [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] ; -трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена на [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 30 вересня 2025\~року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; призначено судове засідання на 28 жовтня 2025 року о 14 год 30 хв. 24 жовтня 2025 року представник заявника адвокат Проценко О.В. направила на адресу суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференція. Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 28 жовтня 2025 року клопотання представник заявника адвоката Проценко О.В. задоволено та забезпечено участь представника заявника в судовому засіданні в режимі відеоконференція. 28 жовтня 2025 року представник заявника адвокат Проценко О.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву, в якій просила розглядати справу у відсутності заявника та представника заявника. Відповідач в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які в судове засідання не з`явились та які належним чином повідомлені. Стислий виклад позиції учасників справи Відзив на заяву до суду не надходив. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьки якої є: батько [PERSON] , українець, мати [PERSON] , українка, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 2 травня 1971 року, актовий запис № 9. 15 червня 1990 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від\~15\~червня 1990 року. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що вона заведена на [PERSON] (російською мовою), [INFO] , з внесенням зміни прізвища після укладення шлюбу на « [PERSON] » (російською мовою). З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що вона заведена на [PERSON] , із внесенням зміни прізвища згідно паспорта на « [PERSON] » (російською мовою). [PERSON] , [INFO] , дійсно з 26 квітня 1986\~року народження до [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в с. Стовпинка Коростенського (Олевського) району Житомирської області, що підтверджується довідкою Олевської міської ради Житомирської області від 28 березня 2025 року № 395. Уцій же довідці зазначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 с. Стовпинка Олевського району Житомирської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від\~23 травня 2025 року відмовлено в призначені [PERSON] пенсії за віком. Рішення про відмову у призначенні пенсії обґрунтоване тим, що за наданими документами право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно статті\~55\~Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» заявник не має, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та не досягненням пенсійного віку, право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку заявник набуде після досягнення 56 років і наявністю страхового стажу 30 років, тобто з 9 квітня 2027 року. У цьому ж рішення також зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи відповідно до трудових книжок [NUMBER] від\~10 січня 1989 року та [NUMBER] від 25 грудня 1994 року, оскільки на титульних сторінках зазначено прізвище заявника « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». У зв`язку з цим заявник вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документів одній особі. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до статті 16\~ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 3\~Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Відповідно до статті 5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті\~76\~ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частина 1 статті 315 ЦПК України). Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно частини 1 статті 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У постанові Пленуму Верховного\~Суду України\~від 31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315\~ЦПК України і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до\~п.\~2.13\~Інструкції про\~порядок ведення\~трудових книжок\~працівників №\~58\~від 29\~липня 1993\~року (зі\~змінами)\~зміна записів\~у трудових\~книжках про\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~і дату\~народження виконується\~власником або\~уповноваженим ним\~органом за\~останнім місцем\~роботи на\~підставі документів\~(паспорта,\~свідоцтва про\~народження,\~про \~шлюб,\~про розірвання\~шлюбу,\~про зміну\~прізвища,\~ім`я\~та по\~батькові тощо)\~і з\~посиланням на\~номер і\~дату цих\~документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Звертаючись до суду з відповідною заявою, заявник посилалась на те, що судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії; встановлення факту необхідно для реалізації права на призначення пенсії; встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху внесення змін чи виправлень до трудових книжок не передбачено. Долучені до заяви документи однозначно підтверджують особу заявника та її трудову діяльність, відповідно до трудових книжок серії [NUMBER] від 10 січня 1989 року та серії [NUMBER] від 25 грудня 1994 року, що має вирішальне значення для підтвердження страхового стажу та здійснення перерахунку пенсії. У зв`язку з тим, що в поданих документах зазначено різні прізвища однієї особи, проте простежується їх послідовний зв`язок, на підставі викладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви. Враховуючи викладене, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена на російській мові 10 января 1989 года на ім`я [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] , а також що трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена на [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] . Частиною 7 статті 294\~ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved