Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Представник позивача звернувся через поштове відділення до Сокирянського районного суду Чернівецької області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 01.08.2024 року [PERSON] уклав договір позики №79112695 із ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів». Підписанням цього договору останній підтверджує, що ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст..12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1 п.5 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив даний договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Відповідно до п.21 Договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п.25 даного договору, він укладений на взаємовигідних умовах. Надалі, 14.06.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №40 від 23.12.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29040,00 грн. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору позики №79112695 від 01.08.2024 року в останнього наявна заборгованість перед ТзОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 29040,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6750,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 7290,00 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Крім цього, 26.08.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено кредитний договір №8225572. Даний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (п.10 Кредитного договору). Підписанням цього договору останній підтверджує, що ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила даний договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі. Надалі, 24.04.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24042025 до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.04.2025 року до Договору факторингу №24042025 від 24.04.2025 року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12030,00 грн. У разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору №8225572 в останнього наявна заборгованість перед ТзОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 12030,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5430,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у загальному розмірі за договорами 41070,00 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без присутності представника ТзОВ «ФК «ЄАПБ», позовні вимоги підтримує у повному об`ємі та не заперечував щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що між відповідачем - [PERSON] було укладено два кредитних договори, а саме: - 01.08.2024 року з ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» у електронній формі було укладено договір позики №79112695, згідно з умовами якого останній отримав на умовах фінансового кредиту кошти в сумі 15000,00 грн. строком на 30 днів (до 30.08.2024 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом із базовою фіксованою процентною ставкою 1,5% в день, тип процентної ставки - фіксована, процентами за понадстрокове користування позикою за день - 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка -10640,17%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 21750,00 грн. Вищевказаний договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 64585, перерахування коштів на банківську картку позичальника, номер маска картки [NUMBER] ; - 26.08.2024 року з ТзОВ «Авентус Україна» у електронній формі було укладено кредитний договір №8225572, згідно з умовами якого останній отримав на умовах фінансового кредиту кошти в сумі 3000,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом кожні 30 днів; тип процентної ставки - фіксована; стандартна процентна ставка - 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту; знижене процентна ставка - 0,93% в день та застосовується відповідно до таких умов, що якщо споживач до 25.09.2024 року або протягом 3 календарних днів сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Вищевказаний договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1560 26.08.2024 року о 22:12:34, відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР»" від 29.04.2025 року, надано інформацію, що 26.08.2024 року о 22:13 на банківську картку, номер якої вказаний у кредитному договорі (маска картки [NUMBER] ), позичальнику у рахунок видачі кредиту було перераховано кошти в сумі 3000,00 грн. На підтвердження набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржника [PERSON] за вищезазначеними кредитними договорами у матеріалах справи містяться договори факторингу та додаткові угоди до них, у результаті чого до останнього перейшло право вимоги до боржника, що підтверджується також копіями витягів із реєстру боржників до даних договорів факторингу. Згідно з розрахунками заборгованості за кредитними договорами, а саме: - за договором позики №79112695 від 01.08.2024 у боржника [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 29040,00 грн., що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу - 15000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 6750,00 грн. та суми заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою - 7290,00 грн., даний розрахунок сформований первісним кредитором; - за кредитним договором №8225572 від 26.08.2024 у боржника [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 12030,00 грн., що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу - 3000,00 грн., суми заборгованості за відсотками - 3600,00 грн., суми заборгованості за пенею, штрафами - 5430,00 грн., даний розрахунок сформований первісним кредитором. Судом із наданих та досліджених належних письмових доказів встановлено, що ідентифікація відповідача [PERSON] , як позичальника під час укладення вище зазначених кредитних договорів здійснена з використанням мобільного телефону, паспортних даних, ідентифікаційного коду, номера банківської картки: [NUMBER] , на яку перераховано кошти. Отже, саме на номер телефону ( [NUMBER] ) надійшли одноразові ідентифікатори, які використовувалися для підписання договорів, як про це зазначено у договорах та паспортах споживчого кредиту. Вирішуючи даний спір на підставі наданих доказів судом встановлено факти укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитних договорів та видачі відповідачу відповідних грошових коштів в порядку його виконання, а також набуття позивачем права вимоги до відповідача за даними кредитними договорами. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України). За змістом ч.1 ст.1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до приписів ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі сталою практикою Верховного Суду, доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року №905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року в справі №2221/2373/12). Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, оскільки матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] отримав у ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» кредитні кошти в сумі 15000,00 грн. та ТзОВ «Авентус Україна» кредитні кошти в сумі 3000,00 грн., які вчасно не повернув, з нього на користь правонаступника кредитора - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість за тілом кредиту та відсотками, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов договорів. Також, судом достовірно встановлено, що ТзОВ «ФК «ЄАПБ» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] да даними договорами. Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею, штрафами за кредитним договором №8225572 від 26.08.2024 року у розмірі 5430,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на момент винесення рішення продовжує діяти. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, заборгованість за пенею, штрафами у розмірі 5430,00 грн, задоволенню не підлягає. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено факт не виконання відповідачем узятих зобов`язань за кредитними договорами №79112695 та №8225572, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми заборгованості та відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 35640,00 грн. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, судом встановлено, що позивач - ТзОВ «ФК «ЄАПБ» сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №118739 від 20.06.2025 року. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 41070,00 грн., позов задоволено частково на суму 35640,00 грн., тобто 86,78%, таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 2627,70 грн. (3028,00 х 86,78% = 2627,70). За таких обставин, суд вважає, що з відповідача, [PERSON] необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання позовної заяви на рахунок позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2627,70 грн., що буде відповідати вимогам чинного законодавства України.

Outcome: partial