Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У вересні 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява від представника [PERSON] , яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних від простроченого зобов`язання зі сплати заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05.03.2008 між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладеної кредитний договір №11310253000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 21500 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 05.03.2015 та з оплатою 13,90% річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 05.03.2008 між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 185437. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області у справі №681/1988/15 від 29.04.2015 з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 100714,53 грн, а також з [PERSON] та [PERSON] солідарно в сумі 30147,10 грн. 12.12.2011 між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, за якими AT «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги за кредитним договором № 11310253000 та договорами забезпечення. Однак, у зв`язку із систематичним порушенням умов договору зі сторони Позичальника, утворилась заборгованість за кредитним договором в результаті чого ТОВ «Кей Колект», як новий кредитор, звернулось до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~На день звернення до суду рішення суду не виконано, внаслідок чого за відповідачами утворилась заборгованість в сумі 132125,49 грн. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим позивачем за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 нараховано 3% річних в сумі 19417,02 грн та суму інфляційних втрат в сумі 64070,76 грн, а всього 83487,78 грн, які і просить стягнути з відповідачів солідарно. Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 08.09.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. \~ \~ \~ \~17.09.2025 представник відповідача [PERSON] адвокат Заруцький О.В. надіслав відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнає, вказує, що заборгованість по кредиту погашена ще в 2019 році, тому вимоги є безпідставними. У зв`язку з цим просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Полонський відділ Державної виконавчої служби у Хмельницькій області. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.09.2025 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Полонський відділ Державної виконавчої служби у Хмельницькій області та зобов`язано надати матеріали виконавчого провадження. \~ \~ \~ \~22.09.2025 від третьої особи - Полонського відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькій області надійшли матеріали виконавчого провадження по виконанню рішення Полонського районного суду Хмельницької області у справі №681/1988/15 від 29.04.2015. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05.03.2008 між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладеної кредитний договір №11310253000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 21500 доларів США з кінцевим терміном повернення не пізніше 05.03.2015 та з оплатою 13,90% річних за користування кредитом, а відповідачк зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 05.03.2008 між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 185437. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області у справі №681/1988/15 від 29.04.2015 з [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 100714,53 грн, а також з [PERSON] та [PERSON] солідарно в сумі 30147,10 грн. За договом факторингу № 1 від 12.12.2011, укладеним між AT «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» AT «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги за кредитним договором № 11310253000 та договорами забезпечення. Позивачем в позовній заяві зазначено, що на день звернення до суду вказане рішення суду не виконано. На підставі викладеного, позивач просить стягнуті 3 % річних нарахованих на суму простроченого зобов`язання зі сплати заборгованості визначеної вказанім рішенням суду за період 02.04.2017 по 23.02.2022. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. У ч.5\~ст.11 ЦК України\~визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Разом з тим, доказів того, що на час розгляду справи виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення суду знаходиться у стадії виконання, або відомостей щодо подання звернення у встановлені законом строки до примусового виконання вказаного рішення суду представником позивача суду не надано. Відповідно до наданих третьою особою - Полонським відділом Державної виконавчої служби у Хмельницькій області матеріалів виконавчого провадження по виконанню рішення Полонського районного суду Хмельницької області у справі №681/1988/15 від 29.04.2015, встановлено, що 01.07.2020 ТОВ «Кей-Колект» звернулось до відділу державної виконавчої служби Полонського РУЮ з заявою про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за виконавчим листом №681/1988/15-ц, виданим 07.09.2015 Полонським районним судом Хмельницької області. Відповідно до платіжних доручень №1153 від 27.03.2019 та №3023 від 01.08.2019 [PERSON] перерахувала на рахунок ТОВ "Кей-колект" відповідно 21988,21 грн та 8158,89 грн, а всього 30147,10 грн в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню №51538354/4 на виконання виконавчого листа, виданого по справі №681/1988/15. Відповідно до платіжного доручення №7137 від 23.12.2020 [PERSON] перерахував для ТОВ "Кей-Колект" 100714,53 грн в рахунок погашення боргу по викончому провадженні№51538354/4 на виконання виконавчого листа, виданого по справі №681/1988/15. Постановою про закінчення виконавчого провадження №51538378 від 04.09.2019 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №681/1988/15 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» боргу в сумі 30147,10 грн; постановою про закінчення виконавчого провадження №51538354 від 16.12.2020 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №681/1988/15 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» боргу в сумі 101978,39 грн. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи не встановлено, що відповідачі у справі мають невиконане грошове зобов`язання перед позивачем ТОВ «Кей-Колект». Отже, факт наявності вищевказаних постанов про закінчення виконавчого проваджень, неперебування виконавчого листа за основним борговим зобов`язанням на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень ч.2\~ст.625 ЦК України, оскільки вказана норма підлягає застосуванню лише за грошовим зобов`язанням, яке підлягає виконанню. У зв`язку\~із цим\~вимоги про\~стягнення з\~відповідача 3\~%\~річних та\~інфляційних втрат\~не ґрунтуються\~на вимогах\~закону,\~а відтак\~є безпідставними. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, встановивши відсутність обов`язку відповідачів перед позивачем у грошовому зобов`язанні за договорами позики у зв`язку з виконанням рішення суду, очевидним є відсутність правової підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача можливого похідного зобов`язання, передбаченого\~ст.625 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Згідно із положеннями ст. 12,81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх належність, допустимість, достовірність і достатність. Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів). Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування, а достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленомустаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). \~ \~ \~ \~Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). За вказаних обставин, позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості на підставі ст. 625 ЦК Україниза прострочення виконання грошового зобов`язання є недоведеними належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed