Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб із [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2001 року, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01\~вересня 2025\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 30 вересня 2025\~року 08-30\~год. У подальшому судове засідання відкладено на 22 жовтня 2025\~року 08-30 год. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, жодних заяв/клопотань відповідач не подавав до суду. З урахуванням вимог ст.\~128,\~223,\~280 ЦПК України\~суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ст. 24\~Сімейного кодексу України (далі\~ СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст. 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 02 лютого 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, за актовим записом № 40. Сторони мають трьох спільних дітей, двоє з яких - неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивачки, що не спростовано відповідачем, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має, і такого наміру не висловив відповідач. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Outcome: approved