Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Державна іпотечна установа звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення компенсаційних платежів та інфляційних втрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/6807/14-ц ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором. В подальшому, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2023 року замінено стягувача у виконавчому провадженні за кредитним договором з ПАТ КБ «Надра» на Державну іпотечну установу. Вказує, що на день звернення з даним позовом до суду, зобов`язання зі сплати заборгованості згідно рішення суду від 19.06.2014 року не виконані, а тому відповідно до вимог ст. 625 ЦК України Державна іпотечна установа має право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Зазначає, за період з 24.01.2022 року по 23.01.2025 року заборгованість відповідача за порушення грошового зобов`язання складає 776855,65 грн., з яких 108312,74 грн. 3% річних та 656216,09 грн. інфляційні втрати. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь Державної іпотечної установи вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» виникли кредитні правовідносини та внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань, 19.06.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/6807/14-ц ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №161/ЖК/50/2008-840 від 15.08.2008 року (а.с. 11-13). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.12.2023 року замінено стягувача у виконавчому провадженні за кредитним договором №161/ЖК/50/2008-840 від 15.08.2008 року з ПАТ КБ «Надра» на Державну іпотечну установу (а.с. 14-15). За змістом частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 р. у справі № 3-1522гс16, зробив висновок, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), також зазначено, що оскільки за змістом частини другої статті 625\~ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. 24.02.2022 р. на всій території України введено воєнний стан, у зв`язку з чим до Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України внесені зміни, пунктом 18 яких встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З 24.02.2022р. на період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування стягнення 3 % річних та інфляційних витрат на підставі ст.\~625\~ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) не застосовується. Пункт 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України не містить застережень за невиконання зобов`язань, які виникли на підставі рішень судів та не передбачає особливостей у регулюванні наслідків невиконання грошового зобов`язання яке виникло на іншій підставі ніж договір про надання кредиту (позики), а саме на підставі рішення суду. Обмеження передбачені п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України щодо не застосування наслідків передбачених ст.\~625\~ЦК України не розповсюджуються на правовідносини, які виникли у зв`язку з невиконанням рішення суду, а саме: Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/6807/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є Державна іпотечна установа заборгованості в розмірі 1339216,49 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошового зобов`язання за період з 24.01.2022 року по 23.01.2025 року борг відповідача складає 776855,65 грн., з яких 108312,74 грн. 3% річних та 656216,09 грн. інфляційні втрати (а.с. 16). Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи,\~що рішення\~Луцького міськрайонного\~суду Волинської\~області від\~19.06.2014\~року у\~цивільній справі\~№161/6807/14-ц\~не виконано,\~тосуд прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставними, а тому позов слід задовольнити Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 11652,83 грн.

Outcome: approved