Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

1. 16 червня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям житлового будинку [ADDRESS] він регулярно надає послуги з водопостачання та водовідведення. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку мешкають відповідачки, які не оплачують ці послуги, у результаті чого за період від 01.11.2016 по 31.03.2025 утворилася заборгованість в сумі 52 712,13 грн. У добровільному порядку відповідачки заборгованість не погашають, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з них вказаної заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних збитків у солідарному порядку загальною сумою 59\~141,95 грн (а.с.а.с. 1 3). 2. Представниця позивача до суду не з`явилася, звернувшись із заявами про розгляд справи за її відсутності, розгляд справи у заочному порядку (а.с. 26). 3. Відповідачки до суду також не з`явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. 27 жовтня 2025 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. 6. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 7. Судом було встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачки (а.с. 21). 8. Позивач регулярно надає відповідачкам послуги з водопостачання та водовідведення, проте останні плату за користування вказаними послугами вносять неналежно, у зв`язку з чим за період від 01.11.2016 по 31.03.2025 утворилася заборгованість в сумі 52 712,13 грн (а.с.а.с. 8 10). 9. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. 10. Згідно з пунктом 2 статті 5 Закону №2189-VIII комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 11. За правилами, встановленими пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 12. Частиною 1 статті 9 Закону №2189-VIII визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 13. Аналогічні положення містились у статтях 2, 5, 7, 9 Закону України від 24.06.2004 №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги». 14. За приписами статті 22 Закону України від 10.01.2002 №2918-ІІІ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. 15. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 16. Згідно зі статтею 541 ЦК солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. 17. Відтак, ураховуючи той факт, що відповідачки порушують зобов`язання з оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, і таке зобов`язання є неподільним, суд вважає вимоги позивача про стягнення з них заборгованості у солідарному порядку такими, що підлягають задоволенню. 18. Розв`язуючи позов у частині стягнення трьох процентів річних та відшкодування інфляційних втрат, суд виходить з такого. 19. За правилами, встановленими частиною 2 статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. 20. Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір процентів за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачів трьох процентів річних та інфляційних втрат обґрунтована й підлягає задоволенню. 21. Три проценти річних за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 730,74 грн, а інфляційні втрати 5 699,08 грн, відповідно до докладного розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви (а.с.а.с. 8 10). 22. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов у частині стягнення з відповідачок трьох процентів річних та відшкодування інфляційних втрат також задовольнити. 23. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачок на користь позивача у рівних частках також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 3 028,00 грн (по 1 514,00 грн з кожної) (а.с. 16). 24.

Outcome: approved