Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

30 червня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ "ФК "Ейс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а/с 1-8). Позивач ТОВ "ФК "Ейс" посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов Договору кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 8200,00 грн., строком на 28 днів - до 14 січня 2022 року, з сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 22790,84 грн., в тому числі: кредит - 8200,00 грн., проценти за користування кредитом - 14590,84 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу № 28/1118001, за умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно боржників ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". 15 лютого 2022 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало (відступило) ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги відносно боржників ТОВ "Таліон Плюс". 30 травня 2023 року ТОВ "Таліон Плюс" передало (відступило) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги відносно боржників ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс". 29 травня 2025 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" передало (відступило) ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "ФК "Ейс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. На підставі викладеного позивач ТОВ "ФК "Ейс" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем [PERSON] , в сумі 22790,84 грн. (в тому числі: кредит - 8200,00 грн., проценти за користування кредитом - 14590,84 грн.), витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень (ухвала суду - а/с 107-108). 03 липня 2025 року задоволено клопотання позивача ТОВ "ФК "Ейс" про витребування доказів та зобов`язано АТ "Універсал Банк" надати суду наступні докази: 1) інформацію про те, чи емітувалась на ім`я [PERSON] платіжна картка [NUMBER] ; 2) інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] в період часу з 17 грудня 2021 року по 22 грудня 2021 року в сумі 8200,00 грн.; 3) інформацію про те, чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] ; 4) інформацію про те, чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] ; 5) у разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] в період часу з 17 грудня 2021 року по 22 грудня 2021 року в сумі 8200,00 грн., надати: 5.1) первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтверджують дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника), 5.2) інформацію про повний номер рахунка - маска картки [NUMBER] , що належить [PERSON] ; 6) у випадку, якщо номер телефону [NUMBER] не знаходиться в анкетних даних [PERSON] за платіжною карткою маска картки [NUMBER] , надати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних клієнта банку [PERSON] за платіжною карткою маска картки [NUMBER] ; 7) у випадку, якщо картковий рахунок - маска карти [NUMBER] не належить позичальнику, надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти [NUMBER] (ухвала суду - а/с 109-110). 22 липня 2025 року від АТ "Універсал Банк" надійшла до суду витребувана інформація. Інформація приєднана до матеріалів цивільної справи (а/с 129-134). 21 липня 2025 року від представника відповідача Багінського А.О. надійшов відзив на позовну заяву (а/с 119-121), яким представник відповідача заперечив проти позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує наступними доводами. 17 грудня 2021 року відповідачем було підписано Договір кредитної лінії № 946823991, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 8200,00 грн., з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,41 % від суми кредиту за кожний день дисконтного періоду, що відповідає річній процентній ставці 149,65 %. На наступний день після закінчення дисконтного періоду - 2,10 % від суми кредиту за кожний день, що відповідає річній процентній ставці 766,50 %. Кредитні кошти були перераховані на електронний платіжний засіб відповідача № [NUMBER] . Договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Кредитор зазначає, що відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість в загальному розмірі 22790,84 грн., в тому числі кредит - 8200,00 грн., несплачені проценти за користування кредитом за період з 17 грудня 2021 року по 04 липня 2025 року - 14590,84 грн. Наданий кредитором розрахунок заборгованості свідчить про застосування переважно ставки 2,10 % в день, що призвело до нарахування 22790,84 грн. процентів на суму кредиту 8200,00 грн. за період менше року. Таким чином, сума нарахованих процентів перевищує основний борг майже в три рази. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність захисту прав споживача як слабшої сторони у договорах споживчого кредитування. Зокрема, в постановах КЦС ВС від 07 жовтня 2020 року в справі № 132/1006/19 та від 12 лютого 2025 року в справі № 679/1103/23 зазначено, що визначений кредитором розмір процентів, який значно перевищував суму основного боргу, є непропорційно великою сумою компенсації та суперечить засадам справедливості, добросовісності та розумності. Нарахована кредитором сума процентів (22790,84 грн.), що становить 277% від тіла кредиту (8200,00 грн.), очевидно є непропорційно великою та свідчить про несправедливість відповідних умов кредитного договору. Якщо застосувати логіку, що сума кредиту (основний борг) становить 8200,00 грн., то максимальна сума процентів, яку можна було б вважати пропорційною "компенсацією" (в широкому розумінні), не повинна перевищувати 50 % від 8200,00 грн., тобто 4100,00 грн. Враховуючи наведене, відповідач частково визнає грошову вимогу кредитора в сумі 12300,00 грн. Представник відповідача зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної цивільної справи, є значно завищеним, необґрунтованим та неспівмірним складності справи. На підставі викладеного представник відповідача повідомляє, що відповідач визнає позов частково - в сумі 12300,00 грн., просить зменшити відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу до 1500,00 грн. та стягнути з позивача на користь відповідача витрати останнього на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ "ФК "Ейс" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - позивач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - причин своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подавали, позов визнають частково. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Укладення кредитного договору. 17 грудня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (кредитодавцем) та відповідачем [PERSON] (позичальником) укладено Договір кредитної лінії № 946823991 (а/с 13-16), за умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надало [PERSON] кредит. Відповідно до п.1.1 Договору кредитної лінії: за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до п.1.2 Договору кредитної лінії: сума кредитного ліміту, вказана в п.1.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Відповідно до п.1.3 Договору кредитної лінії: кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 8200,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 14 січня 2022 року. Відповідно до п.1.7 Договору кредитної лінії: кредитна лінія надається строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 14 січня 2022 року. Відповідно до п.1.9.1 Договору кредитної лінії: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 149,65 % річних, що становить 0,41 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.9.2 Договору кредитної лінії: за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 747,34 % річних, що становить 2,05 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.9.3 Договору кредитної лінії: якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Відповідно до п.5.4 Договору кредитної лінії: сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п.5.14 Договору кредитної лінії: цей Договір є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 - ч.6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України п равочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України п равочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ч.3 ст.207 ЦК України в икористання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.1046 - ст.1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" в ідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" е лектронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" я кщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позичальник (відповідач) [PERSON] підписав Договір кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV2F7K8, що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Позичальник (відповідач) [PERSON] , підписавши Договір кредитної лінії, погодився з умовами договору. На підставі положень, визначених ст.1051 ЦК України, в установленому законом порядку відповідач [PERSON] не оспорював Договір кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що в установленому законом порядку між кредитодавцем ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та позичальником (відповідачем) [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, зокрема: розмір кредиту, строк кредиту, розмір процентів, які позичальник зобов`язаний сплатити за користування кредитом, тощо. Позичальник (відповідач) [PERSON] погодився на укладення кредитного договору на умовах, запропонованих кредитодавцем ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", що підтверджено електронним підписом позичальника (відповідача), відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV2F7K8. Виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором. 17 грудня 2021 року на виконання своїх зобов`язань за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року кредитодавець ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надав позичальнику (відповідачу) [PERSON] кредит в сумі 8200,00 грн. шляхом зарахування грошових коштів на платіжну картку позичальника № [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] ). З довідки ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 23 травня 2025 року № 946823991/23052025/Э (а/с 36) вбачається, що на виконання кредитного договору № 946823991 від 17 грудня 2021 року, укладеним між кредитодавцем ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та позичальником [PERSON] , кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника - АТ "КБ "Глобус", надавач платіжних послуг отримувача - АТ "Універсал Банк", особа платника - ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", особа отримувача - [PERSON], рахунок платника - [NUMBER] , транзитний рахунок для перерахування коштів отримувачу - [NUMBER] , рахунок/платіжна карта отримувача - [NUMBER] терміном дії до квітня 2029 року, сума платіжної операції - 8200,00 грн., ідентифікатор платіжної операції - 9a8b414f-efe8-4788-8676-3ee531a68a2a, дата ініціювання платіжної інструкції - 17 грудня 2022 року 14:30:47 годин, дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг) - 17 грудня 2021 року 14:31:34 годин. З листа АТ "Універсал Банк" від 22 липня 2025 року № БТ/Е (а/с 129) вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Також банком були емітовані інші платіжні картки на ім`я [PERSON] 17 грудня 2021 року на платіжну картку № [NUMBER] , що належала [PERSON] , було зарахування коштів в сумі 8200,00 грн. Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] та знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Повний номер рахунку маска-картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] , на який зараховано кошти - [NUMBER] ( [NUMBER] ). З Руху коштів по картці (а/с 131-133) вбачається, що 17 грудня 2021 року о 14:31:13 годин на картку № [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] ), яка належить [PERSON] , зараховано грошові кошти кредиту в сумі 8200,00 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що кредитодавець ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" належним чином виконав свої договірні зобов`язання, перерахувавши 17 грудня 2021 року грошові кошти кредиту в сумі 8200,00 грн. на платіжну картку позичальника (відповідача) [PERSON] за № [NUMBER] (рахунок № [NUMBER] ). Заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч.2 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.3 ст.512 ЦК України к редитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.514 ЦК України д о нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України з аміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.2 ст.1078 ЦК України м айбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ч.2 ст.1082 ЦК України б оржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно ч.3 ст.1082 ЦК України в иконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Заміна кредитора є внутрішньою зміною у зобов`язанні, а тому не впливає на обсяг прав та обов`язків сторін у зобов`язанні. У разі існування (дійсності) боргового зобов`язання, у якому відбулося договірне відступлення права вимоги кредитора, визначеними законом способами захисту чи поновлення порушених прав боржника є висунення проти вимоги нового кредитора заперечень, які боржник мав проти первісного кредитора, або пред`явлення проти вимоги нового кредитора зустрічної вимоги до первісного кредитора. При цьому, в силу прямої вказівки закону саме первісний кредитор відповідає за недійсність переданої ним вимоги. Наслідком неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у платі новому кредиторові, а може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредиторові за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Таким висновок зробив Верховний Суд у своїй постанові від 28 листопада 2019 року в справі № 555/2428/15-ц (провадження № 61-33585св18). Заміна кредитора у зобов`язанні: ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" - ТОВ "Таліон Плюс". 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнтом) та ТОВ "Таліон Плюс" (фактором) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (а/с 42-47), за умовами якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно боржників ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до п.2.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року: згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року: фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Відповідно до п.4.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року: право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги від боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Відповідно до п.8.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року: цей Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками. Відповідно до п.8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року: строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору, та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. 28 листопада 2019 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а/с 47). Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року: сторони дійшли згоди викласти пункт 8.2 Договору в наступній редакції: "8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору, та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором". 31 грудня 2020 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а/с 48-52), якою сторони дійшли згоди викасти текст Договору у новій редакції. Відповідно до п.2.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року): згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року): фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Відповідно до п.4.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року): наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Відповідно до п.8.1 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року): цей Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками. Відповідно до п.8.2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року): строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору, та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. 31 грудня 2021 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а/с 53). Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 27 від 31 грудня 2021 року: сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2022 року включно. 31 грудня 2022 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" укладено Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а/с 53). Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 31 від 31 грудня 2022 року: сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2023 року включно. 31 грудня 2023 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" укладено Додаткову угоду № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а/с 54). Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 32 від 31 грудня 2023 року: сторони домовилися продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2024 року, у зв`язку із чим погодили внести зміни до п.8.2 Договору, замінивши в ньому попередню дату новою - "31 грудня 2024 року". 15 лютого 2022 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" складено Реєстр прав вимоги № 173 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а/с 94-95), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передав фактору ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] (порядковий номер 1405) за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року в сумі 20826,12 грн., в тому числі: кредит - 8200,00 грн., проценти за користування кредитом - 12626,12 грн. 15 лютого 2022 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" складено Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 173 від 15 лютого 2022 року (а/с 55), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передав, а фактор ТОВ "Таліон Плюс" прийняв Реєстр прав вимоги № 173 від 15 лютого 2022 року в кількості 3297 осіб на загальну суму заборгованості 59689924,87 грн., після чого від клієнта до фактора перейшли права вимоги до боржників. 31 грудня 2022 року між клієнтом ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та фактором ТОВ "Таліон Плюс" складено Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2022 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 173 від 15 лютого 2022 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а/с 55), з якого вбачається, що 17 лютого 2022 року фактор ТОВ "Таліон Плюс" сплатив клієнту ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" суму фінансування за відступлення прав вимоги за Реєстром прав вимоги № 173 від 15 лютого 2022 року в розмірі 7797642,29 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що 15 лютого 2022 року в установленому законом порядку ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Заміна кредитора у зобов`язанні: ТОВ "Таліон Плюс" - ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс". 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" (клієнтом) та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (фактором) укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (а/с 56-60), за умовами якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги відносно боржників ТОВ "Таліон Плюс". Відповідно до п.2.1 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року: згідно умов цього Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року: фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Відповідно до п.4.1 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року: право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Відповідно до п.8.1 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року: цей Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим Договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками. Відповідно до п.8.2 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року: строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього Договору, та закінчується 04 серпня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. 03 серпня 2021 року між клієнтом ТОВ "Таліон Плюс" та фактором ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (а/с 60). Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 2 від 03 серпня 2021 року: сторони домовилися продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2022 року. 30 грудня 2022 року між клієнтом ТОВ "Таліон Плюс" та фактором ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (а/с 61). Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 3 від 30 грудня 2022 року: сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30 грудня 2024 року включно. 30 травня 2023 року між клієнтом ТОВ "Таліон Плюс" та фактором ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" складено Реєстр прав вимоги № 9 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (а/с 62-63), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "Таліон Плюс" передав фактору ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] (порядковий номер 12946) за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року в сумі 22790,84 грн., в тому числі: кредит - 8200,00 грн., проценти за користування кредитом - 14590,84 грн. 30 травня 2023 року між клієнтом ТОВ "Таліон Плюс" та фактором ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" складено Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року (а/с 64), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "Таліон Плюс" передав, а фактор ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" прийняв Реєстр прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року в кількості 19691 осіб на загальну суму заборгованості 666162445,30 грн., після чого від клієнта до фактора перейшли права вимоги до боржників. 30 травня 2023 року фактор ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" сплатив клієнту ТОВ "Таліон Плюс" грошові кошти в сумі 3818981,17 грн., як оплату за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року та Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (платіжна інструкція № 4097 від 30 травня 2023 року - а/с 64). За таких обставин суд приходить до висновку, що 30 травня 2023 року в установленому законом порядку ТОВ "Таліон Плюс" передало ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Внаслідок цього ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Заміна кредитора у зобов`язанні: ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" - ТОВ "ФК "Ейс". 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (клієнтом) та ТОВ "ФК "Ейс" (фактором) укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (а/с 89-93), за умовами якого ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язалось передати (відступити) ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги відносно боржників ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс". Відповідно до п.1.1 Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року: за цим Договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п.1.2 Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року: перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.9.2 Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року: договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами. Зобов`язання, що виникають з цього договору, припиняються їх належним (повним) виконанням. Договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені сторін їх уповноваженими представниками, а підписи скріплені печатками сторін. Відповідно до п.9.3 Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року: строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.2 цього Договору, та закінчується 31 грудня 2026 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. 29 травня 2025 року між клієнтом ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та фактором ТОВ "ФК "Ейс" складено Реєстр боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року (а/с 65-66), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" передав фактору ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] (порядковий номер 211) за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року в сумі 22790,84 грн., в тому числі: кредит - 8200,00 грн., проценти за користування кредитом - 14590,84 грн. 29 травня 2025 року між клієнтом ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та фактором ТОВ "ФК "Ейс" складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року (а/с 67), з якого вбачається, що клієнт ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" передав, а фактор ТОВ "ФК "Ейс" прийняв Реєстр боржників в кількості 7277 на загальну суму заборгованості 258598755,46 грн., після чого від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості від боржників. 04 червня 2025 року - 06 червня 2025 року фактор ТОВ "ФК "Ейс" сплатив клієнту ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" грошові кошти в сумі 4437227,55 грн., як оплату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, а саме: платіжна інструкція № 243 від 04 червня 2025 року на суму 1000000,00 грн. (а/с 68, 71), платіжна інструкція № 245 від 04 червня 2025 року на суму 1000000,00 грн. (а/с 68, 71), платіжна інструкція № 246 від 05 червня 2025 року на суму 1000000,00 грн. (а/с 69, 72), платіжна інструкція № 247 від 05 червня 2025 року на суму 1000000,00 грн. (а/с 69, 72), платіжна інструкція № 248 від 06 червня 2025 року на суму 437227,55 грн. (а/с 70, 73). За таких обставин суд приходить до висновку, що 29 травня 2025 року в установленому законом порядку ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" передало ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги відносно боржника - відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Внаслідок цього позивач ТОВ "ФК "Ейс" набув право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Заборгованість позичальника за кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що позичальник (відповідач) [PERSON] не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла прострочена заборгованість за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач ТОВ "ФК "Ейс", як кредитор, має право вимагати від відповідача [PERSON] , як позичальника, який прострочив виконання зобов`язань, повернення суми заборгованості за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем [PERSON] . З розрахунку позивача ТОВ "ФК "Ейс" (а/с 77), розрахунку ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (а/с 74), розрахунку ТОВ "Таліон Плюс" (а/с 75, 76) вбачається, що заборгованість позичальника (відповідача) [PERSON] за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року становить 22790,84 грн., в тому числі: кредит - 8200,00 грн., проценти за користування кредитом - 14590,84 грн. Судом встановлено, що заборгованість за кредитом в сумі 8200,00 грн. відповідає розміру виданого кредиту. Так, відповідно до п.1.1 Договору кредитної лінії: за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8200,00 грн. Відповідно до п.1.3 Договору кредитної лінії: кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 8200,00 грн. 17 грудня 2021 року кредитодавець ТОВ "ФК "Ейс" надав позичальнику (відповідачу) [PERSON] кошти кредиту в сумі 8200,00 грн. (а/с 36, 122, 124-126). Позичальник (відповідач) [PERSON] не здійснив жодного платежу по сплаті заборгованості по кредиту. Заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14590,84 грн. нарахована за період з 17 грудня 2021 року по 13 квітня 2022 року, відповідно до умов кредитного договору. Так, відповідно до п.1.1 Договору кредитної лінії: за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8200,00 грн. Відповідно до п.1.3 Договору кредитної лінії: кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 8200,00 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 14 січня 2022 року. Відповідно до п.1.7 Договору кредитної лінії: кредитна лінія надається строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 14 січня 2022 року. Відповідно до п.1.8 Договору кредитної лінії: сторони погодили, що встановлений в п.1.7 Договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Відповідно до п.1.9.1 Договору кредитної лінії: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 149,65 % річних, що становить 0,41 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.9.2 Договору кредитної лінії: за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 747,34 % річних, що становить 2,05 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.9.3 Договору кредитної лінії: якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 % річних, що становить 2,10 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Відповідно до п.1.12 Договору кредитної лінії: сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за Договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження строку дії Договору). Відповідно до п.1.12.1 Договору кредитної лінії: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Відповідно до п.1.12.2 Договору кредитної лінії: з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 % річних, що становить 2,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.13 Договору кредитної лінії: проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2 Договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником. Відповідно до п.1.14.2 Договору кредитної лінії: у разі настання передбаченої п.1.9.3 Договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в п.1.2 Договору строк, у розмірі, що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13021,60 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 4821,60 грн. та суму кредиту у розмірі 8200,00 грн. Відповідно до п.1.15 Договору кредитної лінії: продовження строку дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі порядок продовження строку дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього Договору. Отже, умовами Договору кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2023 року сторони передбачили порядок продовження строку кредиту, а також умови, строк та порядок нарахування процентів за користування кредитом. Позичальник (відповідач) [PERSON] продовжив користуватись сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду (28 днів), що є відкладальною обставиною в розумінні ст.212 ЦК України та має наслідком продовження строку дії кредитного договору на строк, не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Відтак, відбулась автоматична пролонгація дії Договору кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2023 року. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача [PERSON] про те, що розмір нарахованих процентів за користування кредитом (22790,84 грн.) є очевидно непропорційно великим відносно розміру тіла кредиту (8200,00 грн.). Так, представник відповідача включив до розміру нарахованих процентів за користування кредитом (22790,84 грн.) як безпосередньо проценти за користування кредитом (14590,84 грн.), так і тіло кредита (8200,00 грн.). Відтак, нарахований розмір процентів за користування кредитом (14590,84 грн.) значно не перевищує суму основного боргу (8200,00 грн.), що не суперечить засадам справедливості, добросовісності та розумності. Нарахування процентів за користування кредитом відповідає умовам Договору кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2023 року та вимогам Закону України "Про споживче кредитування". Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "Ейс" заборгованість за Договором кредитної лінії № 946823991 від 17 грудня 2021 року, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем [PERSON] , в сумі 22790,84 грн., в тому числі: кредит - 8200,00 грн., проценти за користування кредитом - 14590,84 грн. Відшкодування судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч.4 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно ч.5 ст.141 ЦПК України я кщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відшкодування витрат по сплаті судового збору. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про судовий збір" с удовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір ставки судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 грн. Позивач ТОВ "ФК "Ейс" подав позов та всі процесуальні документи в електронній формі. За подання позовної заяви позивач ТОВ "ФК "Ейс" сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (платіжна інструкція № 20595 від 26 червня 2025 року - а/с 9). На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "Ейс" понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 29 травня 2025 року між позивачем ТОВ "ФК "Ейс" (клієнтом) та адвокатським бюро "Тараненко та партнери" в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. (адвокатське бюро, адвокат), який діє на підставі Статуту та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24 квітня 2012 року, виданого Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, укладено Договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 (а/с 78-79). Відповідно до п.1.1 Договору про надання правничої допомоги: клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим Договором. Відповідно до п.1.2 Договору про надання правничої допомоги: метою представництва є захист прав та законних інтересів клієнта, проведення необхідних процесуальних дій для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь клієнта. Відповідно до п.3.1 Договору про надання правничої допомоги: отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Відповідно до п.3.2 Договору про надання правничої допомоги: при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосується доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатським бюро інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвокатського бюро з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвокатського бюро. Відповідно до п.3.3 Договору про надання правничої допомоги: гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору (Додаток № 1 до Договору). Відповідно до п.3.4 Договору про надання правничої допомоги: після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. 30 травня 2025 року між позивачем ТОВ "ФК "Ейс" (клієнтом) та адвокатським бюро "Тараненко та партнери" в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. (адвокатське бюро, адвокат), укладено Додаткову угоду № 25770498694 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року (а/с 80). Відповідно до п.1 Додаткової угоди: клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами: ПІБ позичальника - [PERSON] , номер кредитного договору - 946823991, дата кредитного договору - 17 грудня 2021 року. 05 червня 2025 року між позивачем ТОВ "ФК "Ейс" (клієнтом) та адвокатським бюро "Тараненко та партнери" в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. (адвокатське бюро, адвокат), складено Акт прийому-передачі наданих послуг (а/с 81), який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року. В Акті позивач (клієнт) ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатське бюро "Тараненко та партнери" засвідчили, що адвокатське бюро надало, а клієнт отримав наступні послуги: 1) складання позовної заяви ТОВ "ФК "Ейс" до позичальника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 946823991 від 17 грудня 2021 року - 2 години - вартість послуг 5000,00 грн., 2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника [PERSON] за кредитним договором № 946823991 від 17 грудня 2021 року - 2 години - вартість послуг 1000,00 грн., 3) підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 946823991 від 17 грудня 2021 року на рахунок позичальника [PERSON] - 1 година - вартість послуг 500,00 грн., 4) підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 946823991 від 17 грудня 2021 року на рахунок позичальника [PERSON] - 1 година - вартість послуг 500,00 грн. Послуги надано на загальну суму 7000,00 грн. Цим Актом підтверджується, що послуги надано якісно, в повному обсязі та в установлені строки. В Акті наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги. Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно ч.2 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Згідно ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Згідно ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю природою відноситься до договорів про надання послуг. Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.2 ст.901 ЦК України положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні ЄСПЛ в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ в справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved