Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

03 липня 2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Машошиною А.О. подано до суду позов до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач [PERSON] перебував з позивачкою у фактичних шлюбних відносинах приблизно з 2008 року до 2011 року, від зазначених відносин мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. 25 липня 2013 року позивач звернулась до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 207/3346/13-ц від 12 вересня 2013 року позовні вимоги про стягнення аліментів було задоволено. Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №40055066 від 02.10.2013 року щодо стягнення з відповідача аліментів. 23 червня 2023 року відповідачем було подано позов до суду про зменшення розміру аліментів, однак рішенням суду від 14 грудня 2023 року було відмовлено в повному обсязі. Не погодившись із зазначеним рішенням, [PERSON] направив апеляційну скаргу про зменшення розміру аліментів. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу задоволено, рішення від 14 грудня 2023 року скасовано, змінено розмір аліментів на 1/6 частину всіх видів заробітку. 18 квітня 2023 року Дніпропетровським районним судом винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини відповідача від іншої жінки в розмірі 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 21 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Відповідач працював у Дніпропетровському хлібозаводі № 10, та на разі значно покращив своє матеріальне становище: з 2020 року він вступив на військову службу за контрактом у Збройних Силах України, де отримує регулярне грошове забезпечення, яке перевищує рівень доходів на час ухвалення судом попереднього рішення про стягнення аліментів. З 2019 року донька сторін [PERSON] проходить постійне лікування у офтальмолога у зв`язку з зниженням і остроти зору обох очей, постійно користується окулярами, які час від часу потрібно замінювати. Також ортопедом встановлено діагноз доньки сколіотична деформація грудного та поперекового відділу хребта 1 ступеня, що потребує регулярного здійснення лікувальних масажів та проходження ЛФК. Тому позивачка змушена звертатись до суду з зазначеним позовом, просить збільшити розмір аліментів до 1/4 частини, оскільки матеріальне становище відповідача покращилося і дохід відповідача дозволяє сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Представник відповідача адвокат Площенко Н.Ф. надала до суду відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 207/3346/13-ц від 12 вересня 2013 року позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів було задоволено. Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №40055066 від 02.10.2013 року щодо стягнення з відповідача аліментів. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення від 14 грудня 2023 року, яким йому було відмовлено у зменшенні розміру аліментів, скасовано, змінено розмір аліментів на 1/6 частину всіх видів заробітку. Постанова Дніпровського апеляційного суду набрала законної сили 05.03.2024 року і позивачкою не оскаржувалась. Підставою зменшення аліментів були 2 обставини: погіршення стану здоров`я відповідача, що підтверджується висновком лікаря кардіолога від 08.02.2024 року, загальний розмір аліментів, які сплачував [PERSON] на двох дітей становив 41,6% , хоча мав би сплачувати 33,3% відповідно до ч.3 ст.183 СК України. Обставина про підписання контракту з ЗСУ у 2020 році була наявна ще на час розгляду справи і відома при прийнятті Постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, а тому не є нововиявленою обставиною і навіть враховуючи той факт, що відповідач почав проходити військову службу, було прийнято рішення суду про зменшення розміру аліментів. Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів за ВП №40055066 станом на 01.04.2025 року заборгованість зі сплати аліментів відповідача перед позивачкою відсутня і більше того наявна переплата у розмірі 135 649,98 грн. Наявність проблем зі здоров`ям у дитини, на які посилається позивачка відповідно до наданих доказів почалися з 2019 року, при цьому Постанова Дніпровського апеляційного суду датована 05 березня 2024 року, тобто аналогічна ситуація проблеми зі здоров`ям, на які посилається позивачка мали місце при визначенні теперішнього розміру аліментів, а отже дані обставини були враховані судом при прийнятті рішення і наразі позивачка намагається шляхом подання нового позову без наявності нових обставин по суті скасувати Постанову апеляційного суду, що є невірним способом захисту. Тому у позові слід відмовити в повному обсязі і стягнути з позивачки витрати на правничу допомогу. Представник позивача адвокат Машошина А.О. надала до суду відповідь на відзив зазначивши, що факт наявності попередніх рішень і постанов не виключає можливості звернення одержувача аліментів із позовом про збільшення, якщо після набрання чинності попереднього рішення мали місце обставини, які істотно змінили потреби дитини або матеріальний стан сторін. Розрахунком зі сплати аліментів за ВП № 40055066 станом на 01.04.2025 року наявна переплата у розмірі 135 649,98 грн., наводяться приклади виплат у 2025 році, але наявність факту тимчасової переплати не виключає можливості збільшення аліментів за прийнятною для дитини підставою зокрема, якщо з часу встановлення чинного розміру зросли реальні потреби дитини (лікування, навчання, засоби корекції зору, курси реабілітації тощо). Відповідач не надав доказів, що поточні виплати повністю й постійно покривають довгострокові потреби дитини, обґрунтовані відповідними документами (медичні висновки, кошториси лікування, рахунки тощо). Отже, посилання на перерахунки та окремі платіжні документи не є самостійним і остаточним аргументом проти збільшення без дослідження фактів потреб дитини. До позовної заяви додано останній консультативний висновок оптометриста від 04.07.2025 року згідно анамнезу щодо погіршення зору обох очей [PERSON] , довідку відносно проходження курсу профілактики щодо покращення та відновлення зору з 25.07.2025 року по 03.08.2025 року, відповідні квитанції щодо сплати оправи на окуляри. Вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить задовольнити їх. Представник відповідача адвокат Площенко Н.Ф. надала до суду заперечення на відповідь на відзив зазначивши, що аргументи позивача, які викладені в ньому безпідставні та необгрунтовані. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що у відповідача значно покращився матеріальний стан, а відтак нею не доведено обставину про значне покращення платоспроможності відповідача, про яке вона зазначає, а доказування не може грунтуватися на припущеннях. Обставини на які позивачка посилається були наявні при прийнятті рішення суду про зменшення розміру аліментів, вони не змінились і позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що їй не вистачає розміру аліментів, які вона отримує зараз. Відповідно до розрахунку до прикладу у січні 2025 року відповідачем було сплачено аліменти у розмірі 19 570,52 грн., у лютому 2025 р. -25 577,30 грн., у березні 2025 р.-16 278,70 грн., що на думку відповідача є більш ніж достатнім розміром для потреб дитини з урахуванням потреб на лікування та з урахуванням, що матір дитини також повинна приймати фінансову участь у забезпеченні доньки. Тобто, аліменти покривають витрати на дитину і з врахуванням того, що матір дитини так само має приймати фінансову участь у забезпеченні потреб дитини, свідчить про те, що наявний розмір аліментів закриває всі необхідні витрати на дитину. В судовому засіданні представники сторін позивача -адвокат Машошина О.О. - відповідача адвокат Площенко Н.Ф. - підтримали позиції, викладені відповідно у позові та у відзиві на позов. Клопотань та доповнень не мали. Суд, взявши до уваги позицію позивача, відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (арк.с.29). Як зазначено у позові та не оспорюється стороною відповідача, рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 207/3346/13-ц від 12 вересня 2013 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі частини з відповідача було задоволено. Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №40055066 від 02.10.2013 року щодо стягнення з відповідача аліментів. 23 червня 2023 року відповідачем було подано позов до суду про зменшення розміру аліментів, однак рішенням суду від 14 грудня 2023 року було відмовлено в повному обсязі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення від 14 грудня 2023 року скасовано, змінено розмір аліментів на 1/6 частину всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини. 18 квітня 2023 року Дніпропетровським районним судом винесено судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини відповідача від іншого шлюбу в розмірі 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 21 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Згідно консультативного висновку офтальмолога [PERSON] , [INFO] має діагноз: міопія слабкого ступеня обох очей, спазм аккомодації обох очей (арк.с.12-14). Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року № 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином підставою для зміни розміру аліментів є зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України, котрі відбулись у порівнянні з тими обставинами, котрі існували та враховувались судом при визначенні існуючого розміру аліментів. Однак сторонами не надано суду жодної належним чином засвідченої копії судового рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, рішення про зміну та встановлення їх розміру судом апеляційної інстанції. Обов`язок надання доказів суду покладається виключно на сторони. При цьому сторони представлені у даній справі представниками, котрі діють на підставі Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Суд відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства має сприяти сторонам у реалізації їх прав, однак відповідних клопотань до суду не надходило. Таким чином обставини, викладені у позові, не підтверджені належними письмовими доказами. Позовну заяву та решту процесуальних документів подано з використанням системи Електронний суд (ЄСІТС). Серед додатків до позову відповідні судові рішення не зазначено. У судовому засіданні клопотань про долучення до справи зазначених рішень у якості доказів не надходило. Також при поданні позову не залучено у якості третьої особи іншого стягувача аліментів, на користь якого здійснюється стягнення за судовим наказом 18 квітня 2023 року, про що зазначається у позові, а також не заявлено суду відповідних клопотань про залучення третіх осіб, не дивлячись на те, що позовні вимоги зачіпають інтереси іншого отримувача аліментів, суд при визначенні розміру аліментів має враховувати інтереси усіх дітей платника аліментів. Вимога у п. 4 резолютивної частини Відповіді на відзив представника відповідача щодо витребування з територіального органу Державної податкової служби довідки, виписки чи інших документів про доходи та грошове забезпечення відповідача за останні чотири роки не відповідає жодним вимогам ст. 84 ЦПК України щодо витребування судом доказів, обґрунтоване клопотання суду не подавалось. Таким чином суд, виходячи виключно з наданих представником позивача доказів стосовно стану здоров`я неповнолітньої дитини, представником відповідача доказів щодо переплати аліментів за рішеням суду, не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки з наявних доказів неможливо встановити обставини, котрі могли би стати підставою для зміни розміру присуджених судом аліментів, виходячи з вимог ст. 192 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed