Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

21.03.2025 [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , звернувся до суду із позовом\~ до\~ [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в даний час відбуває покарання в ДУ «ЖУВК № 4», що знаходиться за адресою: проспект Незалежності, 172 м. Житомир,\~ в якому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. та матеріальну шкоду в сумі 220,70 грн., завдану йому під час скоєння кримінального правопорушення. Мотивуючи тим, що вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10.12.2024 у справі № 286/428/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122\~ КК України. Вирок набрав законної сили 09.01.2025. Позивач є потерпілим в даному кримінальному провадженні. Вчинені [PERSON] протиправні дії, призвели до втрати ним здоров`я та моральних страждань, оскільки був позбавлений можливості нормального існування. Після отримання ушкодження він дев`ять днів перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні м.Житомира. Крім витрат на ліки також ним були потрачені кошти на суму 220,70 грн.. На даний час відповідачем шкода не відшкодована. Також вказав, що у даному кримінальному провадженні він позов до [PERSON] не пред`являв. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 22.05.2025, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із матеріалів справи, вироком Овруцького районного суду від 10.12.2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122\~ КК України та призначено покарання. Зі змісту вироку суду слідує, що\~ 20 грудня 2023 року близько 20 години [PERSON] , знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: [ADDRESS] , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті побутового непорозуміння, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс [PERSON] один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя. Внаслідок вказаних протиправних дій [PERSON] . [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому в ділянці лівого кута нижньої щелепи, яке (тілесне ушкодження) відноситься до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя. За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зі змісту вироку Овруцького районного суду від 10.12.2024 вбачається, що цивільний позов у кримінальному провадженні відносно [PERSON] не заявлявся. Частиною 7 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Доводи позивача відповідачем не спростовано, право на подання відзиву не використано. На підтвердження понесених майнових витрат позивачем до матеріалів справи долучені фіскальні чеки, які підтверджують проведення розрахункових операцій при купівлі продуктів харчування на загальну суму понад 220,70 грн.,\~ отже, доказів, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з отриманням ним тілесних ушкоджень внаслідок кримінального правопорушення, суду не надано, тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Що стосується розміру заявленої моральної шкоди, суд дійшов наступного. Зі ст. 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В обгрунтування заподіяння моральної шкоди позивач вказав, що вчинені [PERSON] \~ протиправні дії, призвели до втрати ним здоров`я, моральних страждань та фізичного болю, перенесеному ним за період лікування. Через заподіяну травму він був позбавлений можливості нормально існувати, не міг їсти, спати. Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи обставини, при яких позивачу була завдана моральна шкода, душевні переживання та моральні страждання, перенесені ним за період лікування, суд вважає, що позов в цій частині підлягає\~ задоволенню та з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди слід стягнути 20 000 грн., що буде розумним, справедливим та співмірним для відшкодування заподіяного виду шкоди. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. в дохід держави.

Outcome: partial