Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки в натурі. В обґрунтування позову вказує, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2009 року, посвідчене державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Ревою Л.Л, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 54/100 частки власності домоволодіння [ADDRESS] . Іншим співвласником 46/100 частки власності домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] . Кожен із співвласників користується виключно належною йому частиною будинковолодіння, здійснює ремонтні роботи утримує нерухоме мано в належному стані. Зокрема, станом на сьогоднішній день [PERSON] користується наступними приміщенням домоволодіння [ADDRESS] : 2-1, 2-4 - коридор, 2-2, 2-3 - жила, 2-5 - кухня, 2-6 - санвузол, а3 - ганок, Пг/al» - погріб, Б-1 - сарай-літня кухня, в- вбиральня, житловою площею 29,1 кв.м, загальною площею 45,1 кв.м, а також Є, Ж, 3 - навіс, 1А №1..4 - огорожа, І - замощення, а2 - прибудова. Кожен із співвласників оформив за собою право власності на земельну ділянку, що знаходиться виключно під тою частиною приміщення, якою він користується. Так, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 56:101:000:00:01:075:0066 площею 0,0300 га за адресою: [ADDRESS] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії АЯ № 686454 від 03.11.2005 року. В свою чергу, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 56:101:000:00:01:075:0066 площею 0,0300 га за адресою: [ADDRESS] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Більш того, в 2016 році [PERSON] було виділено в цілу частку належні їй приміщення домоволодіння, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 437175027. [PERSON] з метою впорядкування правовстановлюючих документів пропонувала [PERSON] укласти відповідний правочин. Але укласти договір про виділ частки в майні та відповідно оформити порядок користування цим майном неможливо, адже свою частку відповідачка виділила в цілу ідеальну частку ще в 2016 році. В свою чергу, позивачка не може без реального визначення належної їй частки розпорядитися нею в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяву. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила судові витрати залишити за позивачкою. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що відповідно до відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2009 року, посвідчене державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Ревою Л.Л, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 54/100 частки власності домоволодіння [ADDRESS] . Іншим співвласником 46/100 частки власності домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно №437175027 від 28.07.2025 року. [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 56:101:000:00:01:075:0066 площею 0,0300 га за адресою: [ADDRESS] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії АЯ № 686454 від 03.11.2005 року. [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 56:101:000:00:01:075:0066 площею 0,0300 га за адресою: [ADDRESS] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В 2016 році [PERSON] було виділено в цілу частку належні їй приміщення домоволодіння, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 437175027. Відповідно до копії технічного паспорту від 19.08.2010 року, [PERSON] належить 54/100 житлового будинку по [ADDRESS] яке складається з: 2-1, 2-4 - коридор, 2-2, 2-3 - жила, 2-5 - кухня, 2-6 - санвузол, а3 - ганок, Пг/al» - погріб, Б-1 - сарай-літня кухня, в- вбиральня, житловою площею 29,1 кв.м, загальною площею 45,1 кв.м, а також Є, Ж, 3 - навіс, 1А №1..4 - огорожа, І - замощення, а2 прибудова. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками, при цьому право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 р. у справі № 6-12цс13 зазначається, що установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них. Виходячи з аналізу норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійними виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок , при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Оскільки виділ належної позивачу частки із спільної сумісної власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, тому його позов підлягає задоволенню. За правилами ч.1 ст.142 ЦПК України підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved