Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У лютому 2025 року до суду надійшла позовна заява, в якій комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради просило суд стягнути з [PERSON] борг за спожиту теплову енергію, інфляційні втрати і 3% річних. Позов обґрунтовано тим, що позивач є постачальником послуг з централізованого опалення, а відповідач є споживачем вказаних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідач оплату за спожиту фактично теплову енергію не проводив, у зв`язку з чим за період з 17.05.2011 року по 20.01.2025 року утворилась основна заборгованість по сплаті комунальних послуг за вказані послуги у розмірі 12557,85 грн. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до відзиву на позовну заяву, а також заперечення на відповідь на відзив представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що в позовній заяві Позивач зазначає, що основна заборгованість в сумі 12557,85 грн. утворилась за період з 17.05.2011 р. по 20.01.2025 р., але в особовому рахунку, який долучений Позивачем до позовної заяви станом на травень 2011 р. вже зазначена заборгованість в сумі 9435,44 грн. Розрахунок заборгованості станом на травень 2011 р. в сумі 9435,44 грн. в позовній заяві відсутній, тому визначити розмір нарахованої заборгованості станом на травень 2011 р. не можливо, оскільки доданий до позовної заяви особистий рахунок таких даних не містить. Відомості про нарахування послуг з теплопостачання окремо за кожен місяць наявні починаючи з травня 2011 року. Крім того, заборгованість за грудень 2024 р. в сумі 3057,85 грн., яка зазначена в особовому рахунку, була Відповідачем сплачена 29.01.2025 року згідно платіжної інструкції №0.0.4161438532.1. Також зазначила, що у зв`язку із пропуском Позивачем строку позовної давності заборгованість за період часу з травня 2011 року по січень 2022 року у розмірі13097,30 грн. не підлягає розгляду та задоволенню. Відповідно до відповіді на відзив представник позивача просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.05.2011 року. Вказане підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру. Згідно копії ліцензії Дніпропетровської ОДА, позивач є постачальником теплової енергії. Відповідно копії типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, відповідачі уклали вказаний договір із позивачем. Згідно копії особистого рахунку № [NUMBER] станом на січень 2025 року за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані позивачем послуги щодо теплової енергії, яка становить 12\~557,85 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.3 ст.9 зазначеного Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 43 ЦПК України Учасники справи зобов`язані: подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з травня 2011 року по січень 2025 року. В обґрунтування розміру заборгованості позивачем надано особистий рахунок за місцем проживання відповідача. З наданого позивачем розрахунку неможливо встановити підстави нарахування заборгованості станом на травень 2011 року в сумі 9\~435,44 грн (вхідне сальдо), яке позивач просить стягнути з відповідача. Враховуючи зазначене вище, та те, що позивачем не доведено жодним чином підстави для стягнення з відповідача заборгованості за період до травня 2011 року, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог. Щодо застосування строку позовної давності, не підлягає задоволенню, оскільки представник надала копії платіжних інструкцій, про сплату за спожиту теплову енергію, що свідчить про визнання суми заборгованості. Тому в силу приписів ст. 263, 264 ЦПК України, а також враховуючи оголошення на території України карантину та введення воєнного стану, строк позовної давності не пропущений. Представником відповідача надано копії платіжних інструкцій про плату за спожиту теплову енергію, проте позивачем не був врахований платіж за грудень 2024 року, який було сплачено 29.01.2025 року в сумі 3057,85 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,підлягає стягненню сума боргу за послугу з постачання теплової енергії з травня 2011 року по січень 2025 року в розмірі 64,56 грн (12\~557,85 грн (загальна сума заборгованості 9\~435,44 грн (сума заборгованості, нарахована до січня 2010 року 3057,85 грн. (сплачена сума за спожиту теплову енергію за грудень 2024 року). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial