Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.01.2025 Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 03. Підставою для розірвання шлюбу позивачка вказала, що подружнє життя із відповідачем не склалося, сімейні відносини між ними протягом останніх місяців поступово погіршувалися і припинилися, відповідач проживає окремо від неї. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Кожен із них має своє власне бачення сімї, відмінне від іншого. Позивачка також вказала, що вони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, кожен живе своїм життям, а шлюб існує формально. Примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе, тому просить суд розірвати шлюб та не надавати їм строк для примирення. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 30.09.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явилися. Позивачка [PERSON] до початку судового розгляду засобами поштового зв`язку надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Просила не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслав відзив на позов, де проти розірвання шлюбу заперечував та просив з метою відновлення сімейних відносин надати сторонам строк для примирення на 3 місяці. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні матеріали справи, встановив таке. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом установлено, що 16\~січня 2025 року між [PERSON] ем та [PERSON] ою укладений шлюб, зареєстрований Чигиринським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Черкаському районі\~Черкаської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ),\~актовий запис\~№ 03 (а.с. 3). Як установлено судом та не спростовано відповідачем, від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають, проживають окремо один від одного за різними адресами, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. З урахуванням викладеного та беручи до уваги заперечення позивачки, судом не встановлені підстави для задоволення клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення. Такі висновки суду обґрунтовані відсутністю намірів у [PERSON] відновлювати шлюбні стосунки із [PERSON] , оскільки під час звернення до суду вона зазначила про відсутність у неї бажання миритися із відповідачем, у зв`язку із чим просила строк на примирення не надавати. Згодом 08.10.2025 [PERSON] направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій повторно зазначила про відсутність у неї намірів та бажання миритися із відповідачем. І такі наміри до дня судового розгляду позивачка не змінила, окремих заяв суду не надавала. Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, проживають за окремими адресами, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд дійшов переконання, що такий шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як передбачено ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка, відповідно до Витягу з рішення експертної команди № 189/25/633/В від 08.05.2025, є особою з інвалідністю ІІ групи з 01.05.2025, то вона звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. За таких обставин, витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved