Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.10.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №30.08.2023-100001378 від 01.09.2023 року в розмірі 16131 грн. 34 коп., яка складається з наступного: 9700 грн. 08 коп. заборгованість за тілом кредиту, 6431 грн. 26 коп. заборгованість за процентами, а також судовий збір в сумі 2422 гривень 40 копійок. В позовній заяві зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу орієнтовно складає 6000 грн. Докази понесення судових витрат у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. 09.10.2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень 00 копійок та докази на підтвердження їх понесення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши обґрунтованість вимог заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п.3 ч.1 ст.133 ЦПК України). У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 30.10.2023 року у справі № 591/550/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частинах четвертій-шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що професійну правничу допомогу позивачу надало Адвокатське об`єднання «ЛЕКС ВЕРІТАС» на підставі договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року (а.с.90), звіту про виконану роботу відповідно до вказаного договору від 07.10.2025 року (а.с.93 зворот), платіжної інструкції №СЦ00045013 від 08.10.2025 року (а.с.94), з яких вбачається, що вартість правової допомоги становить 6000 грн. Враховуючи,що заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.10.2025 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», проте у рішенні не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, судом встановлено наявність підстав для задоволення заяви і ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved