Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

25.09.2025 представник ОСББ «Парус» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у загальному розмірі 25 037,70 грн. в т.ч. 18813,06 грн. борг зі сплати внесків, 1349,68 грн. 3% річних, 4874,96 грн. інфляція та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що ОСББ було створено 31.05.2005 власниками житлових квартир та приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] у відповідності до\~Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно зі Статутом метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Діючи в інтересах співвласників вказаного будинку, і на підставі Статуту позивач з часу створення і по теперішній час забезпечує надання житлово-комунальних приміщень цього житлового будинку. Відповідач послуги ОСББ з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються, належним чином не сплачував та має заборгованість за надані послуги за період з 01.06.2020 по 01.08.2025 у розмірі 18\~813,06 грн. Крім того, має борг 1349,68 грн. три відсотки річних, 4874,96 грн. інфляційні витрати. Також позивач поніс витрати зі сплати судового з бору в розмірі 3028,00 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 26.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представником позивача подано суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та не надання відзиву суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парус» було зареєстровано 31.05.2005 власниками житлових квартир та приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] у відповідності до\~Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно зі Статутом метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 52,8 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.09.2025. Починаючи з червня 2020 відповідач не сплачує вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, заборгованість станом на 01.08.2025 склала 25037,70 грн. в т.ч. борг з утримання будинку в сумі 18813,06грн., 3% річних в сумі 1349,68грн., інфляція 4874,96грн. Відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (стаття 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України.\~\~Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.\~\~Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч.1, 3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Таким чином, відповідач є власником житлового приміщення та споживачем послуг з утримання будинку, які надає ОСББ «Парус», за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, а тому відсутність між сторонами договірних зобов`язань не звільняє споживача від сплати за надані житлово-комунальні послуги. Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що особа, яка є власником квартири (нежитлового приміщення) у будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку заявлена сума боргу підлягає стягненню. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 13.11.2019 по справі № 686/14833/15-ц. Відповідно до положень ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій станом на 01.08.2025 в сумі 18813,06 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача 1349,68 грн. 3% річних та 4874,96 грн. інфляційних втрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18. Згідно аналізу практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання щодо сплати комунальних послуг підлягають стягненню також інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті внесків за утримання будинку, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. В постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 922/175/18 формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних та інфляційні втрати не є неустойкою у розумінні статті 549 цього Кодексу. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» заборонено нараховувати та стягувати саме неустойку (штраф, пеню), при цьому жодної заборони нараховувати та стягувати компенсаційні втрати вказаним Законом не передбачено. Отже, положення статті 549 ЦК України (штраф, пеня) та статті 625 ЦК України (3 % річних, інфляційні втрати) є різними за своєю правовою природною. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті внесків за утримання будинку, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних внаслідок несвоєчасного розрахунку. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved