Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої вимоги мотивує тим, що 27.10.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103648488, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10000 грн. Позичальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28.02.2024 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №103648488 від 27.10.2023 року. Зазначають, що станом на 04.02.2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» складає 36480 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 10000 грн.; заборгованість за процентами 25480 грн.; заборгованість за комісією 1000 грн. Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36480 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. Згідно наданої відповіді на відзив позивач наполягає на повному задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що відповідно до п.1.5.1 Договору про споживчий кредит № 103648488 від 27.10.2023 року, комісія за надання кредиту: 600.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Крім того, укладаючи Кредитний договір, Відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши договір, погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені договором, в тому числі і щодо оплати комісії за надання кредиту. Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Відтак, громадяни не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом: - у випадку прострочення зобов`язань за кредитом не буде нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, пеня та інші платежі, які вказані у кредитному договорі; - кредитор не має права підіймати процентну ставку за користування кредитом у випадку невиконання зобов`язань. За винятком, коли договір передбачає встановлення змінюваної процентної ставки; - всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. Відповідно до чинного законодавства усі дії Позивача є правомірними, оскільки у своєму позові Позивач не має наміру стягнути з Відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного (а.с.49-52). Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно з поданим відзивом просив відмовити у стягненні заборгованості за комісією та заборгованості за процентами в сумі 25480 грн, мотивуючи тим, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо), тобто, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Також послався на позиції Верховного Суду щодо несправедливості непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання боржником зобов`язань за договором та можливості зменшення судом відповідно сум неустойки та сум річних згідно зі ст.625 ЦК України (а.с.40, 42-44). Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при\~розгляді справи\~встановлено,\~що 27.10.2023\~року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№103648488,\~відповідно до\~умов якого\~відповідачу було\~надано грошові\~кошти (фінансовий\~кредит)\~у сумі\~10000\~грн.\~Позичальник зобов`язувався\~повертати кредит\~частинами щомісячно\~згідно з\~графіком. Кредит надано загальним строком на 105 днів з 27.10.2023р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11.11.2023р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.02.2024р. (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати Позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 34975.00 грн. в грошовому виразі та 18515.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Згідно з п.1.5.1 комісія за надання кредиту: 1000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~599\~ЦК\~України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.\~611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК\~України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 28.02.2024 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №103648488 від 27.10.2023 року. Відповідно до ч. 1 ст.\~512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст.\~514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» складає 36480 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 10000 грн.; заборгованість за відсотками 25480 грн.; заборгованість за комісією - 1000 грн. Доказів повного чи часткового погашення вказаної заборгованості суду жодною зі сторін не надано. Суд звертає увагу, що згідно з п.29 постанови ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17, банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Таким чином, не відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування» вимога про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 1000,00 грн. В той же час суд приймає до уваги, що дійсно Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Відтак, громадяни не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом: - у випадку прострочення зобов`язань за кредитом не буде нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, пеня та інші платежі, які вказані у кредитному договорі; - кредитор не має права підіймати процентну ставку за користування кредитом у випадку невиконання зобов`язань. За винятком, коли договір передбачає встановлення змінюваної процентної ставки; - всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню. Однак у своєму позові позивач не просить стягнути з відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. За винятком стягнення суми комісії вказані вимоги заявлені у рамках чинного законодавства, засновані на договірних відносинах сторін, а укладаючи Кредитний договір, Відповідач повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши договір, погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені договором. Крім того, дійсно, згідно ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Однак згідно з п.17 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, розмір відсотків, встановлених за домовленістю сторін, не суперечить встановленим законодавчо обмеженням максимального розміру денної процентної ставки. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 35480 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2356,00 грн (2422,40 грн. * 97,26%=2356,00 грн). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 549-551, 599, 624, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

Outcome: partial