Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 970107530 від 10 жовтня 2023 року у розмірі 30 726,46 грн, з яких: 6 098,80 грн заборгованість за тілом кредиту, 24 627,66 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 422,40 грн судового збору та 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позов обґрунтований тим, що 10 жовтня 2023 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 970107530. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (додаток № 12). 31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до відповідача (додаток № 15). 29 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (додаток № 18). Станом на день звернення до суду заборгованість за вказаним договором відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 970107530 від 10 жовтня 2023 року становить 30 726,46 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 6 098,80 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 24 627,66 грн. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та витребувано з АТ «Універсал Банк» докази перерахування відповідачці кредитних коштів. Відповідачці надано строк для подання відзиву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала, відзив на позовну заяву не надала. На підставі статей 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України судом постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, а також кожен окремо на предмет належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 10 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 970107530. Відповідно до платіжного доручення від 10 жовтня 2023 року відповідачці було здійснено переказ грошових коштів у сумі 6 100,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно з довідкою про ідентифікацію відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор VEKG-4945 для укладення кредитного договору №970107530. Зобов`язання за вказаним кредитним договором відповідачкою не виконувалися, своєчасні платежі не здійснювалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед кредитором. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (додаток № 12). 31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого відступлено право грошової вимоги до відповідачки за вказаним договором (додаток № 15). 29 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (додаток № 18). Таким чином, право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 970107530 від 10 жовтня 2023 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Позивач набув право вимоги до відповідачки. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та змісту правочину. Така фіксація здійснюється за допомогою створення документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 цього Закону, правочин вважається вчиненим у електронній формі у разі наявності в ньому всіх обов`язкових реквізитів документа. Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням зазначеного лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волевиявлення, спрямоване на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа, у якому втілено волю останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію». Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного виду договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. У статті 12 зазначеного Закону наведено визначення поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога) за письмовою згодою сторін, у якій містяться зразки таких аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 10481052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строки та в порядку, встановлені договором. Згідно зі змістом статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Заборгованість за тілом кредиту становить 6 100,00 грн. Водночас суд не може погодитися з розміром заборгованості за відсотками, нарахованими позивачем. Так, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором. Враховуючи норми чинного законодавства та укладений Договір між сторонами, договору розрахунок заборгованості по кредиту має виглядати так: 6 100,00 гривень - прострочене тіло кредиту, 6 100,00 грн х 2,1 % х 30 днів = 3\~843,00 грн. всього заборгованість відповідача становить 6 \~100,00 грн + 3\~ 843,00= 9 943,00 гривень. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із такого. Позивач також\~ просить стягнути\~ з відповідача \~судові витрати\~ в розмірі сплаченого судового збору 2 422,00 грн та 7\~ 000,00 витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 32,36 % від заявленої суми позовних вимог, то частковому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судовий збір в розмірі 783,78 грн та витрати на професійну правничу допомогу 2\~ 265,20 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині заявлених вимог.

Outcome: partial