Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Заявник звернулася до суду, посилаючись на ті обставини, що у 2008 році її донька [PERSON] познайомилася на роботі із [PERSON] , з яким через певний час почала проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в її житловому будинку у місті Миронівка Обухівського району Київської області. [PERSON] переїхав в місто Миронівку із Дніпропетровської області, працював на залізничній станції, де на той час також працювала її донька. Вони проживали разом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Під час спільного проживання у її дочки та [PERSON] . [INFO] народилася донька [PERSON] . Оскільки вони не перебували в офіційному шлюбі, згідно правил статті 135 Сімейного кодексу України, батько дитини в актовому записі про її народження був записаний зі слів матері - [PERSON] . У 2014 році її доньці [PERSON] (матері [PERSON] ) поставили діагноз: рак лівої молочної залози. Лікування було невдалим, [INFO] вона померла. Після смерті [PERSON] постало питання з ким буде проживати [PERSON] , яка по статусу є дитиною-сиротою. Так як її мати померла, з біологічним батьком вони не були одружені, дитину могли забрати в дитячий будинок. На той час [PERSON] не віднісся до цього серйозно. Для вирішення вказаного питання вона звернулася до Органу опіки та піклування із заявою про призначення її опікуном над малолітньою [PERSON] . Розпорядженням від 17 січня 2015 року над мололітньою [PERSON] було встановлено опіку, її призначено опікуном над малолітньою. Рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради Миронівського району Київської облласті від 21 січня 2015 року її призначено опікуном над майном малолітньої [PERSON] . Після того, як її було призначено опікуном [PERSON] звернувся до Миронівського районного суду Київської області із заявою про визнання батьківства щодо його доньки. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 25 березня 2015 року за клопотанням позивача [PERSON] було призначено у справі судово-генетичну експертизу. Однак, згідно повідомлення виконавчого органу Київської міської ради департаменту охорони здоров`я Київське міське клінічне бюро судово- медичних експертиз, проведення експертизи методом ДНК-аналізу, згідно ухвали суду не було проведене, так як на неодноразові призначення для відбору особи у справі на відбір зразків крові не з`явилися, у т. ч. і на розгляд самої справи. Тому суд 30 вересня 2015 року ухвалив позовну заяву [PERSON] залишити без розгляду. [PERSON] з 2010 року до 03 липня 2025 року (дата смерті) проживав з ними в житловому будинку під номером [ADDRESS] , дбав про Маргариту та утримував її, перераховував їй кошти. Стосовно того, що [PERSON] є біологічним батьком її онуки [PERSON] ні в кого не виникало сумнівів, усі родичі та сусіди знали про те, що [PERSON] є його рідною донькою, вона навіть зовні дуже схожа на нього. У 2022 році [PERSON] був мобілізований до ЗСУ через [INFO] . 03 липня 2025 року через множинні осколкові пораненняя голови, тулуба та кінцівок він загинув. Хоча юридично [PERSON] не був оформлений як батько її онуки [PERSON] , вона його вважала своїм зятем, тому з своїми родичами здійснила його поховання. У документах загиблого, які їй передали як родичу, знаходилося фото [PERSON] , яке він завжди носив з собою. За життя [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] , ніколи не заперечував цього факту. [PERSON] теж його знала як свого рідного батька. Він весь час телефонував їй, перебуваючи на позиціях, сумував за нею. Хотів внести зміни в актовий запис про її народження, проте так і не встиг це зробити. Просила встановити факт батьківства загиблого [PERSON] відносно її підопічної малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , внести зміни в актовий запис про народження дитини, зазначивши батьком дитини [PERSON] . Встановлення факту батьківства необхідно для отримання матеріальної допомоги на підопічну дитину, яка виплачується в разі загибелі батька під час захисту територіальної цілісності України та для оформлення пенсії на дитину по втраті годувальника. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 серпня 2025 року відкрито провадження в справі. До участі у справі залучено заінтересованих осіб: Головне управління Пенсійного фонду в Київській області та Міністерство оборони України. Аргументи учасників справи В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги про встановлення факту батьківства, в поясненнях послалася на обставини, викладені в поданій до суду заяві. Додатково суду пояснила, що [PERSON] після смерті її доньки проживав окремо, оскільки працював вахтовим методом в іншому місті, проте постійно підтримував відносини із дочкою, приїздив до неї, надавав допомогу. Її онука знала і знає, що [PERSON] є її батьком. Спочатку [PERSON] проходив службу в Київській області, тому приїздив до дитини частіше, потім його перевели до міста Слов?янськ Донецької області, де він і загинув при виконанні бойового завдання. Коли [PERSON] подавав позовну заяву про визнання батьківства, вона не висловлювала жодних заперечень, проте він на той час не мав коштів на проведення експертизи, тому його позовну заяву про визнання батьківства залишено без розгляду. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги уточнила. Підтримала вимогу про встановлення факту та просила не розглядати в окремому провадженні вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини. Представник заінтересованої особи Богуславського відділу державної реєстрації актів цивільтного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з?явився, начальник відділу подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника відділу. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи вказана заінтересована особа повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не повідомлені. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з?явився, подав до суду пояснення на заяву, в яких просив розгляд справи проводити у його відсутності. У надісланих до суду поясненнях представник Міністерства оборони України зазначив, що на момент загибелі [PERSON] він не перебував у зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для встановлення факту батьківства за рішенням суду. Заявник не надала достатніх доказів на підтвердження факту походження дитини від загиблого [PERSON] . Показання свідків зі сторони заявника та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту батьківства. Докази, що підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов?язків подружжя, спільного утримання та виховання дитини, заявником не надані. Також відсутні докази, що загиблий [PERSON] визнавав [PERSON] своєю дитиною. Вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви. Просив заяву залишити без розгляду, або ж відмовити у її задоволенні. Показання свідків Допитаний як свідок [PERSON] показав, що проживає в [ADDRESS] , є сусідом заявниці [PERSON] , добре знає її, знав її доньку [PERSON] та загиблого [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] упродовж тривалого часу проживали однією сім?єю за місцем проживання заявниці, він часто бачив разом. Інших чоловіків з дочкою заявниці [PERSON] ніколи не бачив. Коли [PERSON] дізнався про вагітність [PERSON] , дуже зрадів, до вагітної проявляв турботу, видно було, що дитина була бажаною. Згодом він дізнався, що [PERSON] тяжко хвора, тому його це дуже засмутило, він тяжко переживав її смерть, йому було дуже шкода дитину, що вона залишилася без матері. [PERSON] працював вагтовим методом в іншому місті, відпрацювавши зміну, постійно приїзджав до дочки, тобто у вільний від роботи час він продовжував проживати у будинку заявниці. Свідок бачив як [PERSON] водив дівчинку до садочка і забирав додому, згодом він водив доньку до школи, купував їй найкращі іграшки та речі, називав її своєю улюбленою донечкою. Свідку не було відомо яким чином оформлені документи про народження дитини, але в нього ніколи не виникало сумнівів у тому, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] . Після того як [PERSON] мобілізували, він продовжував приїздити до доньки та опікуватися нею, це тривало до часу, поки його не було відправлено в зону бойових дій. Свідок [PERSON] показала, що проживає в [ADDRESS] . Її чоловік є хрещеним батьком [PERSON] , яка є онукою заявниці [PERSON] . Вона добре знала батьків дівчинки [PERSON] та [PERSON] . Останній працював разом з її чоловіком. Свідок бачила як [PERSON] і [PERSON] почали зустрічатися, а потім почали проживати разом у будинку заявниці [PERSON] . Коли [PERSON] завагатніла, то [PERSON] запропонував її чоловікові стати хрещеним батьком дитини. Вказані події відбувалися 15 років тому. До того, як народилася [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали разом більше року. Вони часто бували у них вдома, тому у неї ніколи не виникало сумнівів, що саме [PERSON] є біологічним батьком дівчинки, оскільки він завжди піклувався про дитину. Допитана як свідок [PERSON] показала, що проживає в [ADDRESS] , знає заявницю та її дочку з дитинства, оскільки вони є сусідами. Вона була свідком того як [PERSON] та [PERSON] зустрічалися, потім проживали разом у будинку заявниці [PERSON] . Після смерті [PERSON] . [PERSON] постійно приїздив до доньки, тому вона думала, що останній продовжує проживати у будинку заявниці. Він доглядав за дівчинкою, водив її до школи та забирав додому. Вона ніколи не мала сумнівів, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . З показань свідка [PERSON] вбачається, що вона проживає в [ADDRESS] , знає заявницю та її дочку з дитинства, оскільки вони є сусідами її батьків. З дочкою заявниці [PERSON] дружила її мама. [PERSON] часто приходила до них в гості. Вона бачила [PERSON] та [PERSON] разом в той час, коли [PERSON] була вагітною та коли народилася дитина. Згодом [PERSON] водив дівчинку до школи, бачила їх разом на вулиці. Потім бачила [PERSON] на похороні, коли коли [PERSON] померла. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] в місті Миронівка Київської області [PERSON] народила дочку [PERSON] . У графі батько у свідоцтві про народження дитини зазначено « [PERSON] ». Державну реєстрацію народження дитини проведено відповідно до частини першої статті 135 СК України. [PERSON] зареєстрована за адресою: будинок під номером [ADDRESS] , з 14 березня 2012 року. Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області 13 березня 2012 року, актовий запис №35 від 13 березня 2012 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00014844888 від 17 грудня 2014 року та витягу з реєстру територіальної громади від 01 лютого 2024 року (а.с. 11, 22, 23). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області 09 грудня 2014 року. Заявниця [PERSON] є матірю померлої [PERSON] , бабусею та опікуном [PERSON] . Вказані факти підтверджуються даними письмових документів: Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014003329 від 11 червня 2014 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянськогостану Миронівського РУЮ Київської області 16 травня 2002 року на підставі актового запису №62 від 16 травня 2002 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом загсу Миронівським райвиконкомом Київської області 27 березня 1991 року на підставі актового запису №3 від 06 січня 1975 року, рішенням Миронівської міської ради Миронівського району Київської області №18 від 21 січня 2015 року, роспорядженням Миронівської районної державної адміністрації Київської області № 8 від 17 січня 2015 року про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 24, 25, 27, 28). 11 липня 2025 року депутатом Миронівської міської ради Калиною М.А. складено акт, який зареєстровано у Миронівській міській раді 11 липня 2025 року за № 01-24/1498 та видано заявнику [PERSON] в тому, що [PERSON] дійсно проживав без реєстрації за адресою: будинок під номером [ADDRESS] , з 2010 року до [INFO] . Свідками зазначені [PERSON] та [PERSON] . На доданих до заяви паперових копіях фотознімків зображені [PERSON] з [PERSON] в сімейному колі в різні періоди (а.с. 29-32). У 2022 році [PERSON] був мобілізований до ЗСУ через [INFO] . [INFO] в місті Слов`янськ Краматорського району Донецької області через множинні осколкові поранення голови, тулуба та кінцівок він загинув. Причина смерті підтверджена даними довідки (до форми № 106/щ №367, видається для поховання) від 04 липня 2025 року (а.с. 19). Факт смерті [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цвільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04 липня 2025 року на підставі актового запису №1220 від 04 липня 2025 року (а.с. 13). Допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] беззаперечно підтвердили той факт, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] за адресою: будинок під номером [ADDRESS] , вони підтримували стосунки як чоловік та жінка, [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] . [PERSON] виховував дитину та матеріально запезпечував її, вважав своєю дочкою. У сторонніх осіб не виникало сумнівів, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] . Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їхні показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника та свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до статті 7 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім?я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов?язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім?я та сімейні зв?язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі частини другої цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з положеннями частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини другої статті 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved