Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

позивачка звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що 18 червня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 103. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Постановленою суддею ухвалою від 18 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що 18 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 103 /а.с.19/. Відомостей щодо наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей у сторін до позову не надано, судом не встановлено. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними втрачено почуття любові один до одного, припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. За ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, ураховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 СК України, суд приходить висновку, що підстави, які спонукали позивачку до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивачки, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачкою при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачкою при сплаті судового збору 605,60 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved