Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31024,02 грн та судових витрат. В обґрунтування позову вказано, що 03.01.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн зі сплатою відсотків 39,99 % річних. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників АТ «Альфа-Банк», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 03.10.2020. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 31024,02 грн. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вище вказаним кредитним договором. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що 03.01.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцентування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн, процентна ставка 39,99 % річних. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03.01.2020 заборгованість [PERSON] становить 31024,02 грн. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників АТ «Альфа-Банк», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 03.10.2020. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в сумі 31024,02 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved