Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2020 між сторонами розірвано шлюб. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 з позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2014 року народження в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. 29.06.2022 позивач уклав шлюб із [PERSON] . [INFO] в позивача народилась дитина [PERSON] . Відповідно до судового наказу у справі №127/9439/25 з нього було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку. 08.05.2025 між позивачем та [PERSON] був укладений договір, посвідчений нотаріусом про визначення місця проживання дитини, участь батька у вихованні дитини та сплати аліментів. Відповідно до договору позивач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) аліменти та сплачувати кошти на утримання дружини [PERSON] у вигляді 1/6 частки від усіх видів заробітку. Отже, позивач є платником аліментів у розмірі більше ніж 50 % від усіх видів його заробітку на двох дітей, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів відносно доньки [PERSON] , до розміру 1/6 частини від усіх видів його доходу у зв`язку із зміною його матеріального та сімейного стану. Ухвалою суду від 04.08.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 27.08.2025 представник відповідача адвокат Антонюк Ю.М. подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та вважає, що вони не підлягають задоволенню. Спільна дочка сторін [PERSON] після розірвання шлюбу і до теперішнього часу перебуває на повному утриманні відповідача, позивач жодної допомоги, окрім сплати аліментів не надає, участі у житті доньки не приймає. Щодо того, що позивач є платником аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, а також того, що між ним, та його теперішньою дружиною укладено нотаріальний договір про визначення місця проживання дитини, участь у вихованні та сплаті аліментів, представник відповідача зазначає що це є штучно створена угода, задля уникнення позивачем свого обов`язку утримувати свою з відповідачем дитину, та ввести суд в оману, щодо витрат на утримання двох дітей. Позивач не надав доказів про зміну його матеріального стану. Крім того, виконавчі провадження щодо стягнень за виконавчими документами зі сплати аліментів з [PERSON] на виконанні відсутні, отже даний факт ще раз доводить штучність судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь його дружини [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] . До того ж на утриманні відповідача на даний час, перебуває двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищевикладене в задоволенні позовних просила відмовити у повному обсязі, та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 20000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача адвокат Антонюк Ю.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вимоги відзиву на позовну заяву підтримує в повному обсязі та в задоволені позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, 21.05.2020 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області (справа №127/3863/20) розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , який було зареєстровано 25.03.2014. Сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2023 (справа №127/6064/23) з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. 29.06.2022 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . 27.03.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ відповідно до якого з [PERSON] стягується на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх доходів боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 08.05.2025 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. посвідчено договір про визначення місця проживання житини, участь батька у вихованні дитини та сплату аліментів. Договір зареєстровано в реєстрі за №2867. Договір укладено між [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до п. 2 договору встановлюється обов`язок батька сплачувати кошти на утримання дитини (далі аліменти) у вигляді 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше розміру прожиткового мінімуму громадян щомісяця, та сплачувати кошти на утримання дружини у вигляді 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше розміру прожиткового мінімуму громадян щомісяця. 06.07.2021 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Прізвище після реєстрацію шлюбу [PERSON] змінила на « [PERSON] ». Інформація підтверджується копіє свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки про склад сім`ї від 20.08.2025 за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. КЗ «ВЛ №11» надано характеристику [PERSON] , яка навчається в даному закладі з 01.09.2021. [PERSON] за час навчання у закладі зарекомендувала себе відповідальною та старанною ученицею. Навчанням та вихованням [PERSON] займається мама, [PERSON] . Про участь батька [PERSON] у навчанні учениці інформації немає, із класним керівником батько не спілкувався. [PERSON] навчається на платній основі у школі англійської мови Flash. За навчання сплачує мама [PERSON] . Оплати за навчання вносились кожного місяця. Загальна сума становить 6733,00 грн. Інформація підтверджується довідкою від 21.08.2025, виданою директором Приватної організації (установа, заклад) «Центр позашкільної освіти «Флеш Вінниця». Згідно інформації від 25.08.2025 №85004/22.22-34, наданої Другим відділом ДВС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) відсутнє відкрите провадження з примусового виконання судового наказу №127/9439/25 про стягнення аліментів з [PERSON] . Згідно довідки від 22.08.2025 №185/24, наданої Вінницьким відділом ДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ), виконавчі документи щодо стягнення аліментів, та інших категорій стягнень відносно [PERSON] , станом на 22.08.2025 у відділі на примусовому виконанні немає та не перебувають. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей та на утримання дружини в загальному розмірі більш ніж 50% від свого заробітку. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Аналогічний правовий\~висновок викладено\~у постанові\~Верховного Суду\~від 08.01.2025\~у справі\~№567/1462/23\~(провадження\~№ 61-6943ск24). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що сімейне становище позивача змінилося у зв`язку з тим, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] , та у них народилась дитина [PERSON] , у зв`язку з чим змінилося і матеріальне становище, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат, про що він зазначає в позові. Також позивач зазначає, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частики його доходів та дружини 1/6 частики його доходів за договором, посвідченим приватним нотаріусом від 08.05.2025. Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вищезазначене свідчить про те, що у даній справі встановлено наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану, що повністю відповідає правовим висновкам викладеним у постанові Верховного Суду у справі № 727/1599/22 від 14 грудня 2022 року. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ним доведено необхідність зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/6 частки від його доходів. Відтак, суд, враховуючи інтереси двох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає, що вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів [PERSON] до 1/6 частки його доходів підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд присуджує стягнення аліментів з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11. На підставі викладеного,

Outcome: approved