Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

17.10.2025 адвокат Скрибка І.Ю., який представляє інтереси позивача [PERSON] , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №759/25297/24, в якому просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати: судовий збір за подачу позову у розмірі 1 211 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 54 000 грн. 00 коп. Дану заяву адвокат обґрунтовує тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.10.2025 у справі №759/25297/24 задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, судом не вирішено питання про розподіл між сторонами процесуальних витрат. Так, враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати. 20.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката Гунази Ю.Є., в яких останній звертає увагу на ту обставину, що позивачем не дотримані вимоги договору про надання правової допомоги. Так, матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач [PERSON] сплачував за надані адвокатом послуги. Окремо адвокат зауважує, що заява представника позивача містить недостовірні відомості стосовно судових засідань, за які позивач повинен був сплатити по 4 000 грн. 00 коп. за кожне. Також одна із квитанцій містить відмінні реквізити отримувача грошових коштів. Враховуючи, що представником позивача не надано детального опису проведених робіт, документального підтвердження сплати позивачем витрат за послуги адвоката, беручи до уваги, що фактично вказані витрати не мають «статусу» неминучих в силу появи спору внаслідок фактичної бездіяльності позивача, а задоволення заяви буде надмірним тягарем для відповідача, яка є пенсіонеркою, адвокат Гуназа Ю.Є. просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат із відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Суд, дослідивши матеріали судової справи №759/25297/24, перевіривши доводи представника позивача, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення від 17.10.2025, доходить таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В рамках даного провадження 17.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Скрибки І.Ю. про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду питання про стягнення судових витрат із відповідача. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. В силу приписів ч. 1 ст. 2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом. На виконання вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», звертаючись до суду із позовом, [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією №8471-5576-3375-8260 (т. 1 а.с. 91). В силу ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009. Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Положення ст. 15ЦПК України наділяють учасників провадження правом користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує позицію Верховного суду, викладену у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18, відповідно до якої необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених стороною витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Скрибкою І.Ю. долучено до позовної заяви копію квитанції від 07.10.2024, відповідно до якої позивачем [PERSON] оплачено вартість послуг адвоката Скрибки І.Ю. в рамках даного судового провадження у розмірі 21 000 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 88). Крім того, адвокат у своїй заяві вказує на те, що він брав участь у трьох судових засіданнях, за кожне із яких, відповідно до п. 4.3 Договору про надання правової допомоги №94-цс, адвокату передбачено оплату послуг у розмірі 4 000 грн. 00 коп. (т. 1 а.с. 84-87). На підтвердження оплати наданих послуг адвокатом долучено до заяви квитанції. Окремо адвокат зауважив, що позивачем у позовній заяві було зазначено попередній орієнтовний розрахунок вартості понесених судових витрат - 50 000 грн. 00 коп. Проаналізувавши зміст договору про надання правової допомоги, оцінивши фактичність наданих адвокатом Скрибкою І.Ю. послуг, суд доходить висновку про те, що вимога представника позивача про стягнення із відповідача [PERSON] судових витрат у розмірі 54 000 грн. 00 коп. не підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, фактично позивачем та його представником надано суду докази того, що позивачем сплачено за надані адвокатом послуги грошову суму у розмірі 21 000 грн. 00 коп., однак, матеріали справи не містять чіткого переліку послуг адвоката, за які позивач сплатив вказану суму. Із аналізу змісту пункту про розмір попередніх витрат суд вбачає, що фактично позивачем оплачено послугу написання позовної заяви (15 000 грн. 00 коп.), а також у подальшому за два судові засідання, які фактично відбулися 01.07.2025 та 14.10.2025 (8 000 грн. 00 коп.). Таким чином, розмір фактичних витрат позивача становить 23 000 грн. 00 коп. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Таким чином, з огляду на реальність наданих адвокатом позивача послуг, фактичні обставини провадження, суд доходить висновку, що адвокатом Скрибкою І.Ю. поза розумним сумнівом доведено розмір понесених позивачем [PERSON] судових витрат на правову допомогу у ході розгляду даної справи 23 000 грн. 00 коп. Враховуючи, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.10.2025 позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, у ході судового розгляду справи позивачем надано достатні докази, які підтверджують, що ним в рамках даного провадження понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 23 000 грн. 00 коп., а також сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., беручи до уваги принцип пропорційності відшкодування сум понесених судових витрат задоволеним судом позовним вимогам, суд доходить висновку про можливість часткового задоволення вимог заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Скрибки І.Ю. від 17.10.2025 шляхом ухвалення додаткового рішення в рамках даної справи та стягнення із відповідача за [PERSON] на користь позивача [PERSON] судових витрат на правову допомогу у сумі 24 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial