Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 02\~вересня 2025\~року до\~Менського районного\~суду Чернігівської\~області через\~підсистему «Електронний\~суд»,\~що є\~складовою частиною\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи, надійшла позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 16 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 971249279 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у розмірі 7 500,00 грн, строком на 30 днів із сплатою відсотків. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № 28/1118-01. За умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобовязався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений Договір факторингу № 05/0820-01. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшли права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 30 352,11 грн. Позивач, посилаючись на статті 512, 514, 525-526, 530, 610-611, 625, 1050, 1054 ЦК України, статті 4, 15, 84, 133-134, 137, 141, 175 ЦПК України, просить: стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 971249279 в розмірі 30 352,11 грн; судові витрати у розмірі 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7\~000,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. 2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, був викликаний в судове засідання через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України. 3.Фактичні обставини\~справи,\~встановлені судом. Суд встановив, що 16 травня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір № 971249279 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, [PERSON] наданий кредит у розмірі 7\~500,00 грн, строком на 30 днів із сплатою відсотків (арк. с. 13-22). Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 971249279 від 16 травня 2021 року (арк. с. 12). Згідно із заявою на отримання грошових коштів в кредит від 16 травня 2021 року, [PERSON] зазначає номер картки 4731-21ХХ-ХХХХ-7038 (арк. с. 23). Згідно із Платіжним дорученням № 9а2с0с58-е99b-421b-8b00-b2be363abf35 від 16 травня 2021 року, [PERSON] отримав кредит у сумі 7\~500,00 грн на платіжну картку 4731-21ХХ-ХХХХ-7038 (арк. с. 33). Згідно із повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 16 вересня 2025 року № 20.1.0.0.0/7-250909/90587-БТ, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), 16 травня 2021 року на карту № [NUMBER] зарахований переказ на суму 7\~500,00 грн (арк. с. 111). 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01. За умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобовязався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений Договір факторингу № 05/0820-01. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і до боржника [PERSON] за договором кредитної лінії № 971249279 від 16 травня 2021 року в сумі 30 352,11 грн (арк. 42-78). Згідно із Розрахунками заборгованості за договором № 971249279 від 16 травня 2021 року та виписки з особового рахунку [PERSON] , станом на 25 червня 2025 року [PERSON] має непогашену заборгованість у розмірі 30\~352,11 грн, яка складається з 7\~499,75 грн прострочене тіло кредиту, 22\~852,36 грн прострочення за відсотками (арк. с. 79-82). Відповідач не подав докази, які б підтвердили виконання ним умов договору позики. 4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд встановив, що 16 травня 2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений Договір № 971249279 в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом. У договорі сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розміру і типу процентної ставки. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 971249279 від 16 травня 2021 року у розмірі 30 352,11 грн, яка складається з: 7 499,75 грн заборгованості за кредитом, 22 852,36 грн заборгованості за відсотками. При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Надання юридичної допомоги у даному провадженні здійснювало адвокатське бюро «Тараненко та партнери» на підставі Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, Додаткової угоди № 25770505534 від 05 червеня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (арк. с. 83-85). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані: Акт приймання-передачі наданих послуг від 26 червня 2025 року; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року (арк. с. 84 зворотна сторона, 86). Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатом позивача послуг та виконаних робіт, який зазначений у договорі, акті виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2\~422,40 грн сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до суду. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved