Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

14 липня 2025 року представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати право власності за [PERSON] на 3/5 частку, [PERSON] на 1/5 частку, за [PERSON] на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , було побудовано у 1978 році [PERSON] . Вказане будинковолодіння відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 року головою двору був [PERSON] та членами двору були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте [PERSON] право власності на будинок не зареєстровано і правовстановлюючий документ не отримано. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщина відкрилась на 1/5 частку вказаного будинковолодіння, яку прийняв її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] , які проживали разом із померлою на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті спадщина відкрилась на 4/15 частки вказаного будинковолодіння, та спадщину прийняв за заповітом його син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті спадщина відкрилась на 1/15 частку будинковолодіння, на яку він мав право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Спадщину прийняв його брат [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , через те, що [PERSON] заповів на ім`я [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, однак не зазначив адресу будинку. Крім того, нотаріусом вбачається, що з померлим [PERSON] на день смерті був зареєстрований ще один син, який помер [INFO] , відносно якого неможливо встановити чи він підпадав під ст.1241 ЦК України. В судове засідання представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника та справу вирішити на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , побудований 1978 році [PERSON] та відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 року головою колгоспного двору був [PERSON] та членами двору були його дружина [PERSON] та їх діти [PERSON] , [PERSON] та їх невістка [PERSON] , що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої старостою Стецьківського старостинського округу Старокостянтинівської МТГ Хмельницького району Хмельницької області від 02.06.2025 року за № 34-10/32. Згідно довідки комунального підприємства «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» №547 від 04.11.2021 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , не зареєстровано. Отже, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами\~ЦК УРСР\~в редакції 1963 року. Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] належить до суспільної групи колгоспний двір й станом на 15.04.1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/5 частині (1 : 5 = 1/5). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла в с. Прохорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.10.2006 року. На день смерті [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] (на час розгляду справи Хмельницького) району Хмельницької області, разом із чоловіком [PERSON] , сином [PERSON] та сином [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №81971284 від 24.07.2025 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , не заводилась. Після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 23.10.2006 року вступили її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] , які проживали разом із померлою на час відкриття спадщини. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають рівну частку у цьому будинку, а саме по 1/15 частині (1/5 х 3 = 1/15). Судом також встановлено, що [INFO] помер [PERSON] в с. Прохорівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.12.2007 року. При житті [PERSON] склав на користь сина [PERSON] заповіт, посвідчений 07.12.2007 року секретарем Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Красноголовець Л.Я., зареєстрований в реєстрі за № 1. На день смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , разом сином [PERSON] та сином [PERSON] . 29 лютого 2008 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька, державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №241/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] . З відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом до державного нотаріуса звернувся [PERSON] . Інформація про наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутня. Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] , а саме на 1/5 частку у спірному будинковолодінні, яка належала померлому, як члену майна колгоспного двору та 1/15 частку будинковолодіння, яку у встановленому законом порядку [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] в с. Божиківці Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2011 року. На день смерті [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] (на час розгляду справи Хмельницького) району Хмельницької області, разом із [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №820099788 від 05.08.2025 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , не заводилась. Після його смерті спадщина відкрилась на 1/15 частку будинковолодіння, на яку він мав право в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Фактично в управління і розпорядження спадковим майном вступив його брат [PERSON] . 20 травня 2025 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] , через те, що [PERSON] заповів на ім`я [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, однак не зазначив адресу будинку. Крім того, з померлим [PERSON] на день смерті був зареєстрований ще один син, який помер [INFO] , відносно якого неможливо встановити чи він підпадав під ст.1241 ЦК України. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Досліджені судом докази свідчать, що до складу спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , увійшла 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] , в рівних частках для її чоловіка [PERSON] та дітей [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/15 кожному. Проте [INFO] [PERSON] помер та його 1/15 частину будинковолодіння прийняв його брат [PERSON] . Крім того, після смерті [INFO] [PERSON] до спадкового майна за заповітом увійшло 4/15 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (1/5 частка, на яку він мав право як член колгоспного двору + 1/15 частка, на яку він мав право в порядку спадкування після смерті [PERSON] ). Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлого [PERSON] та є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , тому він набув право власності в порядку спадкування на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] у спірному будинковолодінні належить 3/5 частки (1/5 частка, як члену майна колгоспного двору + 1/15 частки, набута в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] + 4/15 частки, набуті в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] + 1/15 частки, набута в порядку спадкування після смерті брата [PERSON] ). Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частки спірного будинковолодіння, які вони набули як члени майна колгоспного двору. З огляду на викладене, за [PERSON] слід визнати право власності на 3/5 частки будинковолодіння в [ADDRESS] , а за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/5 частині кожному. Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачів.

Outcome: approved