Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 52469,06 грн., стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 24.09.2024 р. укладено Кредитний договір (оферти) № 24.09.2024-100000931. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 26 000 грн., строком на 98 днів, дата видачі кредиту 24.09.2024, дата повернення (виплати) кредиту 30.12.2024. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 15% від суми Кредиту та дорівнює 3900 грн. 00 коп. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.86%. Неустойка: 260 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Договору від 24.09.2024 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 26000 грн. на строк зазначений в умовах кредитного договору, [PERSON] 24.09.2024 отримав кредитні кошти у розмірі 26000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 52469,06 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 23493,48 грн., по процентам в розмірі 16495,58 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 12 480,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 6 843,26 грн. від 06.10.2024р.; 7 363,26 грн. від 23.10.2024р.; При цьому, під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових оплат (а.с.1-15). 07.08.2025 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі (а.с.46). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24.09.2024 року відповідач [PERSON] погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), відповідно до пункту 1.1 якої, дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (в подальшому Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст.633 Цивільного кодексу України. Пункт 1.12. порядок дій фінансової установи в разі невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит: у випадку невиконання позичальником обов`язків згідно з договором про споживчий кредит Товариство діятиме у порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема, Товариство має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до пункту 3.1. за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Згідно пунктів 3.3. Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума Кредиту, строк, на який надається Кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування Кредитом (Проценти), графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту: фінансовий кредит, вид фінансової послуги: надання коштів та банківських металів у кредит. Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №24.09.2024-100000931 (кредитної лінії ) та умов кредитного договору №24.09.2024-100000931 від 01.10.2023 позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 24.09.2024; сума кредиту: 26 000 грн.; строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 30.12.2024; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; комісія, пов`язана з наданням Кредиту 3900 грн. Комісія нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка: 260 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Зазначені документи підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором Е334 (а.с.32-39). У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Е334 вказано інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти (а.с.38 зворот-40). Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджено ТОВ «Споживчий центр» перерахування коштів відповідно до договору укладеного між ними №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 на платіжну картку клієнта\~ 24.09.2024 12:06:33 на суму 26000 грн,\~ номер картки [NUMBER] (а.с.41). Відповідно до довідки розрахунку за кредитним договором № 24.09.2024-100000931 від 24.09.2024 року заборгованість [PERSON] становить 52469,06 грн., з яких 23493,48 грн. - основний борг, 16495,58 грн. - проценти; 12480 неустойка (а.с.23). Статтею 205 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Зі змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст. 549, 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що між [PERSON] та позивачем 24.09.2024 року укладено кредитний договір №24.09.2024-100000931,\~ за яким відповідачу на картку перераховано кошти у сумі 26000 грн. Позивач стверджує, що відповідач належним чином умови договору не виконав, заборгованість сплатив не у повному обсязі. Разом з тим, позивачем не надано розрахунку заборгованості, який дозволив би перевірити дати та суми оплати кредиту, розрахувати правильність нарахування відсотків, а також, зробити висновок, щодо належного чи неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За відсутності вказаного розрахунку неможливо встановити чи були порушені відповідачем умови спірного договору, якщо були, то які саме. Оскільки позивач належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження доводів позову суду не надав, суд приходить висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову у зв`язку з його недоведеністю. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в позові відмовляється через його недоведеність, то судовий збір з відповідача не стягується. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: dismissed