Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач товариство із обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 08 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8404804, відповідно до умов якого Товариство передало [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 грн., які відповідач зобов`язався повернути та сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. 27 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 95-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 8404804 від 08 грудня 2022 року. Оскільки\~відповідачем\~не виконано\~зобов`язання по кредитному договору, тому\~позивач просив суд\~стягнути\~з\~відповідача на\~його\~користь\~заборгованість за\~договором у розмірі\~37999,50 грн. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 08 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8404804, відповідно до умов якого Товариство передало [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 грн., які відповідач зобов`язався повернути та сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Крім того, сторони узгодили графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 8404804 від 08 грудня 2022 року (а.с.22). 27 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 95-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 8404804 від 08 грудня 2022 року. Всупереч умов кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті комісії, відсотків. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем,\~у [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 8404804 від 08 грудня 2022 року \~в розмірі 37999 грн.50 коп., з яких: 9300 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 27699 грн.50 коп. - сума заборгованості за відсотками, 1000 грн. заборгованість за комісією. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 2\~статті 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач умови договору не виконав. Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2422 грн. 40 коп. судового збору , що підтверджується платіжною інструкцією (а.с.1). Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач в позові зазначає, що витрати на професійну правову допомогу складають 8000 грн. Із урахуванням критеріїв співмірності складності справи, ціни позову та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки позовної заяви, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. є завищеними та не достатньо обґрунтованими. Отже, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved