Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.01.2025 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір АВН0СТ155101737285415421 щодо надання кредиту в розмірі 5000грн, строком на 60 місяців ( тобто до 18.01.2030р.) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00грн. Відповідачка порушила умови кредитного договору в зв`язку з чим її заборгованість станом на 31.05.2025р. становить 66094.94грн., яка складається з 50000 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 15522.43 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією, 572.51 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. В добровільному порядку відповідачка не бажає погасити вказану суму заборгованості, а тому просить позов задоволити та стягнути з неї заборгованість в сумі 66094.94грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідачка [PERSON] у поданій до суду заяві просить розглянути справу без її участі. Наявність боргу визнає та просить надати можливість його реструктуризації. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст .ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.ст. 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Крім цього, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи 19.01.2025 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір АВН0СТ155101737285415421 щодо надання кредиту в розмірі 5000грн, строком на 60 місяців ( тобто до 18.01.2030р.) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00грн. Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Судом встановлено, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладаючи Кредитний договір відповідачка вчинила дії визначені ст.11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що відповідачкою умови кредитного договору належно не виконувалися, внаслідок чого її заборгованість станом на 31.05.2025р. становить 66094.94грн., яка складається з 50000 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 15522.43 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією, 572.51 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. \~ \~ \~ \~Таким чином, наведені обставини дають суду підстави для задоволення позову в повному обсязі щодо стягнення з відповідачки 66094,94грн. заборгованості за кредитним договором АВН0СТ155101737285415421 від 19.01.2025р. Що стосується реструктуризації боргу з щомісячними платежами, то суд зазначає про те, що відповідачки не позбавлена можливості звернутися до банку з відповідною заявою та доданими до неї документами про проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором у порядку, передбаченому Законом України "Про споживче кредитування". Згідно ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України та

Outcome: approved