Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

До суду через систему «Електронний суд» надійшов позов [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, в якому позивач просив суд: 1. \~ \~ \~ \~припинити дії АТ КБ «Приватбанк», які порушують право, як споживача, [PERSON] , що виразились в призупиненні обслуговування [PERSON] та обмеженні доступу до програмних комплексів АТ КБ «Приватбанк». 2. \~ \~ \~ \~відновити становище, яке існувало до порушення права [PERSON] , як споживача, що виразились в призупиненні АТ КБ «Приватбанк» обслуговування [PERSON] та обмеженні доступу до програмних комплексів АТ КБ «Приватбанк». 3. \~ \~ \~ \~визнати дії АТ КБ «Приватбанк», що виразились в призупиненні обслуговування [PERSON] та обмеженні доступу до програмних комплексів АТ КБ «Приватбанк» - неправомірними. 4. \~ \~ \~ \~зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» поновити обслуговування [PERSON] та відновити доступу до програмних комплексів АТ КБ «Приватбанк». 5. \~ \~ \~ \~стягнути з АТ КБ «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 900,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 04.08.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» в додатку Приват24 заблокував йому можливість користування власним акаунтом, що призвело до неможливості останнього розпоряджатися власними коштами, які зберігалися на рахунках. Вказує, що жодних шахрайських дій не вчиняв, правил користування банківськими послугами не порушував. У зв`язку з чим вважає такі дії Відповідача протиправними. Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року по справі відкрито провадження, призначено розгляд справи в загальному порядку з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач та його представник не прибули, в матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Бершавського О.В. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також відповідачем не було надано. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.08.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» в додатку Приват24 заблокував [PERSON] можливість користування власним акаунтом, що призвело до неможливості останнього розпоряджатися власними коштами, які зберігалися на рахунках. Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-240815/46929 від 20.08.2024 року причиною припинення обслуговування [PERSON] є сигнал клієнта АТ КБ «ПриватБанк» щодо шахрайства, а правовою підставою для припинення обслуговування є п.1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.10.5.2 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що у разі порушення Клієнтом вимог чинного законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Несанкціонованого овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Платіжною карткою (заблокувати Платіжну картку) та/або визнати її недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у встановленій Банком частині у разі невиконання Клієнтом своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором. Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-240923/57280 від 27.09.2024 року причиною блокування рахунків стала скарга клієнта, що перейшов за фішинговим посиланням на ОЛХ, ввів дані, в результаті з карти було списано кошти 04.08.2024 р. на суму 30\~000,00 грн. Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-241111/56622-БТ від 18.11.2024 року до банку надходила скарга клієнта щодо платежу здійсненого на рахунок [PERSON] від 04.08.2024 року на суму 30\~000 грн. У зв`язку з чим Банком було обмежено операції за рахунками клієнта [PERSON] у зв`язку з виникненням підозри щодо можливих незаконних фінансових операцій зі сторони Клієнта. З долучених до позовної заяви скріншотів та платіжного доручення №\~Р24А3071709342D7754 вбачається, що 04.08.2024 року [PERSON] користуючись послугами крипто біржі Binance продавав USDT та о 11:25 годині 04.08.2024 року йому на рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» надійшов платіж у розмірі 30 000,00 грн. від [PERSON] , на платформі Binance йому прислали копію платіжного доручення і він підтвердив угоду та перевів кошти у розмірі 693,3 USDT, що еквівалентно 30 000,00 грн. Згідно листа НПУ № 121584-2024 від 06.09.2024 року в Головному слідчому управлінні Національної поліції України відсутні відомості щодо можливих порушень вимог чинного законодавства України [PERSON] , в тому числі шахрайських дій останнього. Згідно листа Офісу Генерального прокурора №25/3-1485ВИХ-24 від 09.09.2024 за результатами опрацювання масиву даних Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 06.09.2024 року кримінальні провадження, в яких містяться відомості про притягнення [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності як підозрюваного, обвинуваченого, не встановлені. Також в вищевказаному листі зазначено, що згідно з інформацією Департаменту документального забезпечення Офісу Генерального прокурора в інформаційній системі «Система електронного документообігу органів прокуратури України» будь-які документи стосовно [PERSON] в Офісі Генерального прокурора зареєстрованими не значаться. Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» громадянин України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 08.08.2024 року є особою, стосовної якої: відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні; відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні; відомості про розшук відсутні. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої\~статті 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу. Пунктом 56 частини 1\~статті 1 Закону України "Про платіжні послуги"\~визначено, що платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Пунктом 3 частини 21\~статті 38 Закону України "Про платіжні послуги"\~передбачено, що емітент право зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права. Відповідно до\~статті 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Пунктом 1 частини другої\~статті 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"\~суб`єктами первинного фінансового моніторингу є в тому числі банки. За змістом положень\~статті 23 вказаного Закону\~суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного\~Кримінальним кодексом України. У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно. Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до\~Кримінального процесуального кодексу України. Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до\~Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум. У разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: -ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу; -є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до\~Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Спеціально уповноважений орган у день отримання від правоохоронного органу інформації, передбаченої абзацами п`ятим і шостим цієї частини, зобов`язаний скасувати своє рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій) та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу поновлює проведення фінансових операцій: -третього робочого дня з дня зупинення фінансової операції у разі неотримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, передбаченого частиною першою цієї статті, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової операції; -негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу протягом строку, зазначеного в рішенні спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення відповідних фінансових операцій відповідно до частини другої цієї статті або про зупинення видаткової фінансової операції відповідно до частини третьої цієї статті, повідомлення про скасування спеціально уповноваженим органом такого рішення, але не пізніше 31 робочого дня з дня зупинення фінансової операції; -наступного робочого дня після дати закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій, зазначених у рішенні спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій); -негайно, але не пізніше наступного робочого дня після дня отримання суб`єктом первинного фінансового моніторингу доручення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини третьої\~статті 31 цього Закону\~про поновлення фінансових операцій, зупинених на виконання відповідного запиту уповноваженого органу іноземної держави. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу не пізніше наступного робочого дня після поновлення проведення фінансових операцій інформує про це спеціально уповноважений орган. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу на письмовий запит клієнта повідомляє йому у письмовій формі номер та дату рішення спеціально уповноваженого органу про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій). Зупинення та поновлення здійснення фінансових операцій відбуваються у порядку, визначеному суб`єктами державного фінансового моніторингу, які здійснюють державне регулювання і нагляд за діяльністю суб`єктів первинного фінансового моніторингу, або Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах їх повноважень. Прийняття спеціально уповноваженим органом рішень про зупинення (подальше зупинення, продовження зупинення) відповідних фінансових операцій, зупинення чи поновлення проведення або забезпечення моніторингу фінансової операції відповідної особи на виконання запиту уповноваженого органу іноземної держави та доведення рішень чи доручень спеціально уповноваженого органу до суб`єкта первинного фінансового моніторингу, ліквідатора, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюються у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Аналіз вказаних норм права вказує, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема\~Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", проте здійснення обмежень відповідно до зазначеного\~Закону\~є чітко регламентованим за термінами та процедурою, що не дотримані банківською установою у застосуванні обмежень з розпорядження коштами позивача. Аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 201/16367/16 (провадження № 61-26561св18), від 1 квітня 2020 року у справі № 712/580/16-ц (провадження № 61-36043св18), від 13 квітня 2020 року у справі № 263/3736/17 (провадження № 61-1220св17) та від 17 червня 2020 року у справі № 460/5096/15-ц (провадження №61-1523св17). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтями\~12,13,81,89 ЦПК України\~передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, слід дійти висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» належним чином не обґрунтувало правомірність тривалого блокування карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача, доказів на підтвердження наявності порушень позивачем вимог законодавства, за наслідками яких було заблоковано його карткові рахунки АТ КБ «Приватбанк» до суду не надало та, незважаючи на неодноразові звернення позивача не вчинило дій, направлених на розблокування та відновлення обслуговування карткових рахунків останнього відкритих у АТ КБ «Приватбанк». Крім того, призупинення обслуговування рахунків на ім`я позивача, включно з призупиненням видаткових операцій, триває з 04.08.2024 року, тобто, понад строки, встановлені чинним законодавством. Таким чином, дії банку АТ КБ «Приватбанк» щодо блокування карткових рахунків відкритих на ім`я позивача та призупинення здійснення банківського обслуговування клієнта слід визнати неправомірними, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слі гідно з ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1ст. 134 ЦПК Україниразом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 КонституціїУкраїни закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За змістомстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З точки зору ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Звертаючись до суду, позивач зазначає суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 900,00 грн. На підтвердження факту надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги подано: договір про надання правової допомоги №98/24 від 08.08.2024 року, рахунок №01 від 27 листопада 2024 року, акт прийому-передачі наданої правової допомоги № 01 від 27 листопада 2024 року, квитанція до прибуткового касового ордера №01 від 27.11.2024 року. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій упостанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Суд встановив, що позивач надав належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, при цьому суд вважає, що при встановленні розміру витрат на правничу допомогу слід враховувати співмірність із рівнем складності юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі та пропорційність задоволених вимогам. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу у цій справі у розмірі 10\~000,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату правничої допомоги адвоката у сумі 10\~000,00 грн.

Outcome: approved