Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

У липні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ\~«ПУМБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 96046,47 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено наступні кредитні договори: \~кредитний договір № 2001187250601 від 04.12.2018, за яким позичальниці видано кредит в сумі 15000,00 грн.; \~кредитний договір № 40020140208 від 11.11.2021, за яким позичальниці видано кредит в сумі 16846,00 грн.; \~кредитний договір № 1002095137101 від 15.02.2022, за яким позичальниці видано кредит в сумі 39963,00 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим станом на 03.03.2025 заборгованість відповідачки перед позивачем складає: \~за кредитним договором № 2001187250601 від 04.12.2018 23975,12 грн., з яких: 14754,93 грн. заборгованість за кредитом, 9220,19 грн. заборгованість за процентами, 0,00 грн. заборгованість за комісією; \~за кредитним договором № 40020140208 від 11.11.2021 17588,26 грн., з яких: 10746,34 грн. заборгованість за кредитом, 2,54 грн. заборгованість за процентами, 6839,38 грн. заборгованість за комісією; \~за кредитним договором № 1002095137101 від 15.02.2022 54483,09 грн. заборгованість за кредитом, 10,24 грн. заборгованість за процентами, 14509,85 грн. заборгованість за комісією. Таким чином, загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам складає 96046,47 грн. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачці на адресу її місця проживання, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із позовом. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 30.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву на позов не подала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стосовно стягнення з відповідачки [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 2001187250601 від 04.12.2018, суд виходить з наступного. 04.12.2018 [PERSON] звернулась до ПАТ\~«ПУМБ» із заявою № 2001187250601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію ПАТ\~«ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті: pumb.ua. Банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3000,00 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,88% річних (оборот а.с. 19). 04.12.2018 відповідачкою також був підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому, зокрема, визначені: \~основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту кредитна лінія; сума кредиту 3000,00 грн.; строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін; мета отримання кредиту загальні споживчі цілі, в тому числі для сплати за договорами страхування; спосіб та строк надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення банком; \~інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: пільгова процентна ставка, відсотків річних 0%; стандартна процентна ставка, відсотків річних 47,88%; тип процентної ставки фіксована; \~порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення щомісячно не пізніше настання платіжної дати, протягом встановленого строку кредитування, за наявності заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Розмір платежів розраховується щомісячно і залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду (включає суму нарахованих процентів за користування кредитом, суми інших обов`язкових платежів); \~інші важливі правові аспекти (а.с. 20). Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). З виписки по особовому рахунку за період з 04.12.2018 по 03.03.2025 видно, що відповідачка [PERSON] користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове погашення заборгованості (оборот а.с. 40-46). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2001187250601 від 04.12.2018, укладеним між «ПУМБ» та [PERSON] , відповідачка не у повному обсязі виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 03.03.2025 утворилась заборгованість у розмірі: 23975,12 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 14754,93 грн.; заборгованість за відсотками 9220,19 грн.; заборгованість за комісією 0,00 грн. (а.с. 34-37). Матеріали справи містять довідку про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001187250601 від 04.12.2018, укладеним між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , який станом на 03.03.2022 становив 15000,00 грн. (оборот а.с. 31). Отже, заборгованість за кредитним договором № 2001187250601 від 04.12.2018 у розмірі 23975,12 грн. нарахована відповідачці обґрунтовано, тож підлягає стягненню у повному обсязі. Стосовно стягнення з відповідачки [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 40020140208 від 10.11.2021, суд виходить з наступного. 10.11.2021 [PERSON] звернулась до АТ\~«ПУМБ» із заявою № 40020140208 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ\~\~«ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті: pumb.ua. Банк надав відповідачці кредит у розмірі 16846,00\~грн., строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості з 11.11.2021 по 10.08.2022 у розмірі 0%, з 11.08.2022 3% (оборот а.с. 20-21). 10.11.2021 відповідачкою також був підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому, зокрема, визначені: \~основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту 16846,00 грн.; строк кредитування 24 місяці; мета отримання кредиту оплата товару (-ів) та/або робіт та/або послуг; спосіб та строк надання кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг; \~інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка, відсотків річних: з 11.11.2021 по 10.08.2022 0,01%, з 11.08.2022 0,01%; тип процентної ставки фіксована; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: 1)\~щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 11.11.2021 по 10.08.2022 0%, з 11.08.2022 3%, база нарахування щомісячної комісії нараховується щомісячно від суми наданого кредиту; 2) разова комісійна винагорода банку 0%+0 (грн.), база нарахування разової комісії нараховується разово від суми споживчого кредиту, що надається на придбання товару та/або послуг; \~порядок повернення кредиту з пільговим періодом: схема повернення споживчого кредиту ануїтетна (рівними платежами); дата видачі кредиту/дата платежу (до 11 числа кожного календарного місяця); платіжні періоди з 11.11.2021 по 10.08.2022; платіжні періоди з 11.08.2022 по 11.11.2023; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 1017,89 грн. щомісяця та 1016,53 грн. (останній платіж); комісія за обслуговування кредитної заборгованості: з 11.11.2021 по 10.08.2022 0,00 грн., з 11.08.2022 по 11.11.2023 505,38 грн. \~інші важливі правові аспекти (а.с. 22). У матеріалах справи наявна Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла з 01.11.2021), яка містить: предмет договору; порядок та умови укладення договору; порядок внесення змін до договору; строк дії та умови припинення договору; загальні умови надання послуг банку; загальні права сторін; загальні обов`язки сторін; відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; обставини непереборної сили (форс-мажор); умови обслуговування карткових рахунків; умови надання споживчого кредиту; умови електронної взаємодії; персональне обслуговування (оборот а.с. 22-28). Відповідно до п. 2.2.2, 2.4.1 розділу І Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору та/або заявою про приєднання до договору. Місцем укладання договору є місцезнаходження банку (відділення або іншого місця надання банком послуг). Договір діє протягом невизначеного строку і може бути розірваний за ініціативою банку або за ініціативою клієнта у випадках закриття всіх карткових рахунків та інших рахунків, відкритих за цим договором та/або відмови від усіх послуг банку. Згідно з п. 2.2.3 розділу І Публічної пропозиції, укладаючи цей договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором. Відповідно до п. 5.1.6, 5.1.7 розділу І Публічної пропозиції, клієнт зобов`язаний: \~своєчасно та в повному обсязі сплачувати банку вартість послуг, які надані банком та договором та інші платежі, відповідно до умов договору та встановлених тарифів; \~сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Матеріали справи містять копію платіжної інструкції № TR.53538490.11123.359 від 10.11.2021, відповідно до якої АТ «ПУМБ» перераховано [PERSON] кредитні кошти за договором № 40020140208 від 10.11.2021 у розмірі 16846,00 грн. (оборот а.с.\~32). З виписки по особовому рахунку за період з 10.11.2021 по 03.03.2025 видно, що відповідачка [PERSON] користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове погашення заборгованості (а.с. 47). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 40020140208 від 10.11.2021, укладеного між «ПУМБ» та [PERSON] , відповідачка не у повному обсязі виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 03.03.2025 утворилась заборгованість у розмірі: 17588,26 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10746,34 грн.; заборгованість за відсотками 2,54 грн.; заборгованість за комісією 6839,38 грн. (а.с. 38-39). Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10746,34 грн. відповідачці нарахована обґрунтовано, тож підлягає стягненню у повному обсязі. Що стосується стягнення заборгованості за відсотками, суд виходить з наступного. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №\~444/9519/12, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч.\~2 ст.\~625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Договором визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує банку 0,01% річних від суми кредиту, строк кредитування 24 місяці. Як видно з графіку платежів, що міститься у заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 40020140208 від 10.11.2021 (оборот а.с.\~20-21), сторонами узгоджена ануїтетна форма погашення кредиту на строк кредитування з 11.11.2021 по 11.11.2023. Відтак суд вважає нарахування процентів після 11.11.2023 необґрунтованим. За вказаних обставин суд доходить висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню передбачена договором сума процентів за користування кредитом у розмірі 1,11 грн. Щодо вимог про стягнення комісії суд виходить з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до редакції п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець зацікавлений у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 року по справі № 727/5461/23. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 суд касаційної інстанції врахував, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що умовами кредитного договору передбачено сплату позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості у наступному розмірі: з 11.11.2021 по 10.08.2022 0%, з 11.08.2022 3%. Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) передбачена й у Графіку платежів. При цьому ні в кредитному договорі, ні в інших документах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена комісія за обслуговування кредиту. Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене, наразі у відповідачки наявна заборгованість за кредитним договором № 40020140208 від 10.11.2021 у розмірі 10747,45 грн., з яких: \~сума заборгованості за тілом кредиту 10746,34 грн.; \~сума заборгованості за відсотками 1,11 грн. Стосовно стягнення з відповідачки [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № 1002095137101 від 15.02.2022, суд виходить з наступного. 15.02.2022 [PERSON] звернулась до АТ\~«ПУМБ» із заявою № 1002095137101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті: pumb.ua. Банк надав відповідачці кредит у розмірі 39963,00\~грн., строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,010% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22% (а.с. 16-17). 15.02.2022 відповідачкою також був підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому, зокрема, визначені: \~основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту 39963,00 грн.; строк кредитування 24 місяці; мета отримання кредиту загальні споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівковий переказ; \~інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка, відсотків річних 0,010%; тип процентної ставки фіксована; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: 1) щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,22%, база нарахування щомісячної комісії нараховується щомісячно від суми кредиту, який видається на загальні споживчі цілі; 2) разова комісійна винагорода банку 0,00%+0,00, база нарахування разової комісії нараховується разово від суми кредиту, що запитується; \~порядок повернення кредиту: схема повернення споживчого кредиту ануїтетна (рівними платежами); дата видачі кредиту/дата платежу (до 15 числа кожного календарного місяця); платіжні періоди з 15.02.2022 по 15.02.2024; \~інші важливі правові аспекти (оборот а.с. 17). Матеріали справи містять копію платіжної інструкції № TR.56017025.104133.8810 від 15.02.2022, відповідно до якої АТ «ПУМБ» перераховано [PERSON] кредитні кошти за договором № 1002095137101 від 15.02.2022 у розмірі 39963,00 грн. (а.с.\~32). З виписки по особовому рахунку за період з 15.02.2022 по 03.03.2025 видно, що відповідачка [PERSON] користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове погашення заборгованості (оборот а.с. 39-40). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1002095137101 від 15.02.2022, укладеним між «ПУМБ» та [PERSON] , відповідачка не у повному обсязі виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 03.03.2025 утворилась заборгованість у розмірі: 54483,09 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 39963,00 грн.; заборгованість за відсотками 10,24 грн.; заборгованість за комісією 14509,85 грн. (а.с. 33-34). Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 39963,00 грн. відповідачці нарахована обґрунтовано, тож підлягає стягненню у повному обсязі. Що стосується стягнення заборгованості за відсотками, суд виходить з наступного. Договором визначено, що за користування кредитом клієнт сплачує банку 0,010% річних від суми кредиту, строк кредитування 24 місяці. Як видно з графіку платежів, що міститься у заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002095137101 від 15.02.2022 (а.с.\~16-17), сторонами узгоджена ануїтетна форма погашення кредиту на строк кредитування з 15.02.2022 по 15.02.2024. Відтак суд вважає нарахування процентів після 15.02.2024 необґрунтованим. За вказаних обставин суд доходить висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню передбачена договором сума процентів за користування кредитом у розмірі 5,77 грн. Щодо вимог про стягнення комісії суд виходить з наступного. Судом встановлено, що умовами кредитного договору передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка складає 2,22% від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) передбачена й у Графіку погашення кредиту. При цьому ні в кредитному договорі, ні в інших документах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене, наразі у відповідачки наявна заборгованість за кредитним договором № 1002095137101 від 15.02.2022 у розмірі 39968,77 грн., з яких: \~сума заборгованості за тілом кредиту 39963,00 грн.; \~сума заборгованості за відсотками 5,77 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов кредитних договорів, банком було направлено відповідачці письмову вимогу (повідомлення) вих. № КНО-44.2.2/80 від 03.03.2025 (а.с.\~29-31). Відомостей про те, що відповідачкою добровільно сплачена заборгованість матеріали справи не містять. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Відомостей про добровільне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 2001187250601 від 04.12.2018, кредитним договором № 40020140208 від 11.11.2021, кредитним договором № 1002095137101 від 15.02.2022 матеріали справи не містять. Оскільки [PERSON] не сплатила обґрунтовано нараховану заборгованість за кредитними договорами, суд вважає позовні вимоги АТ «ПУМБ» у визначеній судом частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи видно, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~399 від 11.07.2025 (а.с. 57). Таким чином, з відповідачки на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (2422,40 грн. х 74691,34 грн.) / 96046,47 грн. = 1883,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial