Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до рішення суду, за період з 01.05.2017 року до 23.02.2022 року, що становить 3719,97 доларів США, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. Вимоги позову обґрунтовано тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2009рокуу справі № 2-9656/09 стягнуто з відповідачів солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/02/08/840К-455 від 22.02.2008 у розмірі 26654,68 доларів США, судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 250 грн. Відповідно до договорів про відступлення права вимоги подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року замінена сторона стягувача у виконавчому листі у справі № 2-9656/09 на ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», поновлений строк на пред`явлення його до виконання. Станом на цей час борг відповідачами не погашений. Отже, зважаючи на вищевикладене, відповідачі зобов`язані сплатити позивачеві 3 % річних. Позивач зазначає, що наявність невиконаного судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором та не позбавляє кредитора на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення. Тому позивачем здійснено нарахування 3% річних на суму грошового зобов`язання за період з 01.05.2017 року до 23.02.2022 року. Процесуальні діїу справі та заяви сторін. 02.07.2025 року позовна заява до Баштанського районного суду Миколаївської області через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему. Ухвалою від 04.07.2025 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги позову в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі не з`явились, про розгляд справи повідомленізасобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованими листами з рекомендованим повідомленням (до суду повернулись поштові відправлення з відміткою провідсутність відповідачів за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, тому вони відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважаються повідомленими). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідачі не з`явились в судове засідання та не подали відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2009року у справі № 2-9656/09 стягнуто з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/02/08/840К-455 від 22.02.2008 у розмірі 26654,68 доларів США, судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 250 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2014 року ПАТ «КБ «Надра» поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчих документів - виконавчих листів, виданих Шевченківським районним судом м. Києва від 05.02.2014 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2009 року у справі № 2-9656/09. Відповідно до договору № GL48N718070_blank від 05.08.2020 року (з додатками) ПАТ «КБ «Надра» відступило право вимоги за кредитним договором № 08/02/08/840К-455 від 22.02.2008 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП». В свою чергу, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП`відповідно до договору № GL48N718070_blank_01від 13.09.2020 року(з додатками), додаткових угод до цього договору № 1 від 28.10.2020 року, № 2 від 25.03.2021 рокувідступило право вимоги за кредитним договором № 08/02/08/840К-455 від 22.02.2008 ТОВ«БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року замінена сторона стягувача у виконавчому листі у справі № 2-9656/09 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 26654,68 доларів США, судовогозбіру у розмірі 1700 грн., витрат на ІТЗ в розмірі 250 грн. з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», поновлений строк для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання. Згідно з довідкою ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» кошти щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 08/02/08/840К-455 від 22.02.2008 боржником [PERSON] , поручителем АйрапетяномАрменомАшотовичем, в тому числі на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2009року у справі № 2-9656/09 у період з 30.09.2020 по 30.06.2025 на рахунок ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» не надходили. Предметом позову у даній справі є стягнення боргу на підставі ст. 625 ЦК України, а саме 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання, а саме виплати грошових коштів - суми основного боргу за кредитним договором, стягнутих рішенням суду. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. За змістом положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду є, зокрема, відшкодування збитків та матеріальних втрат кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Положення ст. 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три процента річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц дійшла висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Судом встановлено, що станом на день звернення позивача з даним позовом відповідачі не виконали зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2009 року у справі № 2-9656/09, отже позивач набув право нараховувати 3 % річних в порядку ст. 625 ЦПК України на суму заборгованості 26654,68 доларів США. Позивачем надано розрахунок суми 3 % річних за період з 01.05.2017 року до 23.02.2022, у відповідності до яких позивачем нараховано 3 % річних у сумі 3719,97 доларів США. Статтею 533ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Суд, оцінюючи подані позивачем докази та вищевикладені обставини, ураховуючи доведеність існування між сторонами грошового зобов`язання, яке дотепер не виконано відповідачами, вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів 3 % річних за період із 01.05.2027 року до 23.02.2025 року, що становить 3719,97 доларів США, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі2422,40 грн. Позивач в тексті позову заявив про необхідність розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу та бажання сторони позивача надати суду відповідні докази на підтвердження понесених витрат, у зв`язку з цим відповідно до ч.8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України суд надає можливість позивачу протягом п`яти днів після ухвалення рішення надати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст.ст. 15, 16, 19, 257, 261, 267, 526, 530, 549, 599, 611, 625, ЦК України,

Outcome: approved