Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що 07 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини немає. Дитина проживає з матір`ю. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. З початку 2025 року сторони проживають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. А тому позивач просила розірвати шлюб. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Трубачова І.Ю., яка діє на підставі ордера серія АЕ №1425465 від 17.09.2025, просила справу розглянути без участі позивача та її представника, задовольнивши позов. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. Правом на відзив не скористався. \~ \~ \~ \~За адресою\~проживання відповідача\~направлялась ухвала\~про відкриття провадження та виклики до суду, які повернулись з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б) Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами\~СК України\~щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 07 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 422. Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . За час сімейного життя у подружжя народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] від 24 січня 2014 року. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Дитина проживає з матір`ю. У подружжя відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя. З початку 2025 року сторони проживають окремо та втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважають неможливим. Відповідно до\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені фактичні обставини, які полягають у відсутності між сторонами взаєморозуміння, відсутності бажання підтримувати сімейні стосунки, що призвело до формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення для справи. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved