Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 04 травня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №02. Від вказаного шлюбу в них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від утримання їхніх дітей, хоча працює водієм вантажного автомобіля та протягом літа та осені його заробіток становить 50-60 тисяч гривень щомісячно. Проте вказані грошові кошти відповідач витрачає на свої потреби. Позивач зазначає, що самостійно утримує їхніх з відповідачем дітей за рахунок ведення підприємницької діяльності та ведення власного домашнього господарства, однак відповідач також має визначені законом обов`язки щодо утримання своїх дітей. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання їхніх дітей аліменти в розмірі по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття з індексацією відповідно до закону, а також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 2000 гривень. Ухвалою від 14 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачу про його процесуальні права, а саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. 01 квітня 2025 року від відповідача до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить частково задовольнити позовні вимоги та стягнути нього на користь позивача на утримання їхніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Зазначене відповідач обґрунтовує тим, що з нього також стягуються аліменти на утримання дитини на користь стягувача [PERSON] згідно виконавчого провадження №31425705, а також разом з ним проживає його мати [PERSON] , яка хворіє та на даний час є непрацездатною та якій відповідач надає матеріальну підтримку. Крім того розмір аліментів, які позивач просить з нього стягнути, а саме, 5000 гривень на кожну дитину, що складає загальну суму 10000 гривень щомісяця, є надто великим для відповідача, так як на даний час він не працює, у нього відсутні будь-які джерела доходів (а.с.40-41). 11 вересня 2025 року до суду від представника позивача адвоката Юраш І.О., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВН №1572269 від 08 вересня 2025 року та договору про надання правничої допомоги від 05 вересня 2025 року, надійшла заява про зміну предмету позову, в якій просить змінити предмет позову у вказаній справі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом та до досягнення дітьми повноліття (а.с.69-70), та вказана заява була прийнята судом. Позивач в судове засідання 23 жовтня 2025 року не з`явилась, однак її представник адвокат Юраш І.О., до початку судового засідання подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі та без участі позивача. Також просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом та до досягнення дітьми повноліття, а також всі судові витрати, понесені позивачем у вказаній справі (а.с.76). Відповідач в судове засідання 23 жовтня 2025 року не з`явився, однак його представник адвокат Бойко О.О., який діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВН №1491400 від 25 березня 2025 року та договору про надання правничої допомоги від 18 березня 2025 року, до початку судового засідання подав до суду письмове клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі та без участі відповідача. Також зазначив, що позовні вимоги позивача визнають частково з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву, судові витрати по справі просять залишити за сторонами у справі (а.с.77). При цьому, враховуючи відзив відповідача на позовну заяву, клопотання його представника про розгляд справи без участі відповідача та його представника, заяву представника позивача про розгляд справи без її участі та без участі позивача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін у справі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Взявши до уваги відзив відповідача на позовну заяву та заяву позивача про зміну предмету позову, вивчивши документи справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст.ст.12,\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 03 серпня 2021 року органом 5123 (а.с.4), копією витягу з реєстру територіальної громади, наданим Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради №2022/001881068 від 07 грудня 2022 року (а.с.5). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~копією паспорту\~громадянина України\~серії [NUMBER] ,\~виданого 17\~квітня 1998\~року Миколаївським\~РВ УМВС\~України в\~Одеській області (а.с.7), копією витягу з реєстру територіальної громади, виданим Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради 07 грудня 2022 року за №2022/001880528 (а.с.8), довідкою з реєстру територіальної громади про місце реєстрації особи, виданою Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради 24 грудня 2024 року за №4764 (а.с.21). Судом встановлено, що 04 травня 2012 року позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 травня 2012 року виконавчим комітетом Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №02 (а.с.10). Позивач та відповідач мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11), місце проживання якої зареєстровано за місцем проживання батьків, що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2022/001881907 від 07 грудня 2022 року (а.с.12), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 2017 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.13), місце проживання якої зареєстровано за місцем проживання батьків, що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2022/001881416 від 07 грудня 2022 року (а.с.14). Відповідно до довідки про склад сім`ї №228 від 07 жовтня 2024 року, виданої старостою Кохівського старостинського округу, до складу сім`ї відповідача входять: [PERSON] , [INFO] заявник, [PERSON] , [INFO] дружина, [PERSON] , [INFO] син, [PERSON] , [INFO] дочка (а.с.15). Також судом було задоволено клопотання представника відповідача про залучення додаткових доказів до справи та вказані докази було долучено до матеріалів справи. Так, відповідно до копії постанови державного виконавця відділу ДВС Ананьївського РУЮ від 28 лютого 2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №31425705 з виконання виконавчого листа №2-834, виданого 07 лютого 2012 року Ширяївським районним судом Одеської області про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі частини заробітку (а.с.50), та додано копію відповідного виконавчого листа, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.51-52). Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на березень 2025 року заборгованість у боржника [PERSON] зі сплати аліментів відсутня (а.с.54), при цьому у період з січня 2021 року по травень 2024 року аліменти [PERSON] не сплачував. Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11 червня 2025 року відносно відповідача за період з січня 2024 року по квітень 2025 року інформація щодо джерел-сум виплачених доходів та утриманих податків в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутня (а.с.55). При цьому суд критично ставиться до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №21 від 20 січня 2025 року, наданої представником відповідача відносно [PERSON] , оскільки з наданої представником відповідача копії свідоцтва про народження відповідача вбачається, що матір`ю відповідача вказано [PERSON] , а тому вказаним свідоцтвом не підтверджено того факту, що особа, відносно якої видано вище вказану виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого), є матір`ю відповідача, щодо хвороби якої та надання їй матеріальної підтримки відповідач посилався у відзиві на позовну заяву (а.с.56-57). Інших доказів, які б підтвердили той факт, що [PERSON] є матір`ю відповідача, відповідачем та його представником суду не надано. Також стороною відповідача не надано жодних доказів в підтвердження того, що з ним спільно проживає його матір, яка хворіє, є непрацездатною і якій він надає матеріальну допомогу. Таким чином, вивчивши матеріли справи, суд приходить до висновку про те, що хоч з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі частини на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в підтвердження чого представником відповідача надано суду вище вказані докази, однак законом встановлений обов`язок відповідача утримувати своїх дітей як матеріально так і в інших аспектах життя дітей, в даному випадку, в рамках вказаної справи, саме матеріально. При цьому відповідачем не доведено того, факту, що ним добровільно здійснюються його обов`язки щодо утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , зокрема, підтвердження надання грошових коштів на їх утримання. Для належного забезпечення виконання відповідачем його обов`язків щодо утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] доцільним буде стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] .. При цьому, враховуючи заяву представника позивача про зміну предмету позову та зважаючи на вимоги сімейного законодавства, відповідно до яких визначення способу стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина та на користь якого вони стягуються, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення з вказаним позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідач на її користь всі судові витрати у справі, про також зазначено у заяві представника позивача. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19), зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. В постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial