Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] та за вказаною адресою відкрито о/р № [NUMBER] . Взаємовідносини між споживачами природного газу та Оператором газорозподільної мережі регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим\~постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Оскільки, відповідачка не зверталася до ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявою про припинення розподілу природного газу, а фактично користувалася послугами з його розподілу, однак не виконує свої зобов`язання по оплаті послуг з розподілу природного газу, внаслідок чого в останньої виникла заборгованість за період квітень 2024 року липень 2025 року у сумі 6642,82 грн. 22.09.2025 року до суду надійшла заява від позивача про зменшення позовних вимог. На підставі викладеного, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідачки інфляційні втрати 1084,74 грн., три проценти річних 278,13 грн., пеню 368,06 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 21.08.2025 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до судового розгляду у спрощеному провадженні. В судове засідання представник позивача не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не повідомила, заяви про відкладення справи або про розгляд справи у його відсутності, а також відзиву на позов не надала. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є Оператором газорозподільної системи, що здійснює розподіл (переміщення) природного газу споживачам всіх категорій на території Хмельницької області. Відповідачка [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Вказане підтверджується інформацією з Реєстру нерухомості від 08.04.2025 року. З матеріалів справи вбачається, що протягом спірного періоду відповідачка не зверталася до позивача - ТОВ «Газорозподільнімережі України» із заявами про припинення розподілу природного газу, споживає природний газ та отримує послуги з розподілу природного газу, визначаючи таким чином наявність між сторонами правовідносин, а відтак - взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. За таких обставин суд приходить до висновку, що в установленому законом порядку між позивачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Хмельницька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», як Оператором газорозподільної системи, та відповідачем, як споживачем природного газу, укладено договір розподілу природного газу шляхом приєднання споживача до запропонованого Оператором газорозподільної системи договору в цілому. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума заборгованості [PERSON] за послуги з розподілу природного газу за період з квітня 2024 року по липень 2025 року становить 6642,82 грн. Згідно ч.1\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч.1\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1\~ст.612 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст.901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1\~ст.903 ЦК України\~якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 22.09.2025 року представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 6642,82 грн., а тому в цій частині позовні вимоги розгляду не підлягають. Щодо стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені суд враховує наступне. Згідно із ч.1\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. В силу ч.3\~ст.549 ЦК України\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В ч.1\~ст.550 ЦК України\~закріплено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно із ч.2\~ст.551 ЦК України\~якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки,встановлений законом,може бутизбільшений удоговорі,якщо такезбільшення незаборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п.8.2 Типового договору - у разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені на заборгованість побутових споживачів здійснюється з 01 травня 2019 року. Згідно ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 1084,74 грн., три проценти річних 278,13 грн. та пеню 368,06 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із п.1 ч .1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що однією з підстав для повернення судового збору є \~зменшення розміру позовних вимог. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Таким чином, враховуючи подану представником позивача заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 625,92 грн. (1730,93х3028:8373,75), а судовий збір у розмірі 2402,08 грн. повернути позивачу як надмірно сплачений згідно платіжної інструкції АТ «Державний ощадний банк України» №17608 від 19.06.2025 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved