Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

02.06.2025 до Дарницького районного суду м. Києва на підставі ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 07.05.2025 надійшов позов Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та передачу малолітньої дитини органу опіки та піклування. Позивач просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; - малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області для подальшого влаштування. Позовні вимоги обґрунтовані таким. Мати малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У 2020 році староста Мутинського округу Клеба О.В. повідомила, що до села Мутин Конотопського району приїхала мама з хлопчиком, який майже не розмовляє, вигукуючи окремі слова, не реагує на людей, не звертає увагу на запитання дорослих. Мати не погоджувалась влаштувати дитину до дошкільного навчального закладу, категорично не звертатись до медиків, з її слів, вона та її син здорові, їй про це говорила її мати. [PERSON] переїхала з малолітньою дитиною з міста Київ після смерті матері, баби дитини, яка всю відповідальність за утримання доньки та онука брала на себе. [PERSON] народився у Києві, зареєстровані [PERSON] у місті Київ, де матері [PERSON] належить частина квартири. У Києві [PERSON] працювала, але по приїзду до Мутина роботу не шукала, господарство не вела, стала вживати алкогольні напої, приймати співмешканців, довела будинок до незадовільного стану. Стала неохайно виглядати, жебракувати, жити за рахунок чоловіків, схильних до бродяжництва. Роками староста села та працівники служби у справах дітей просили її лікуватись, отримати групу по психіатрії. Не реагувала на те, що має проблеми зі здоров`ям, від лікування категорично відмовилась . Проте, через великі зусилля, хлопчик у 2021 році був зарахований до 1 класу ОЗ «Мутинський ліцей» Кролевецької міської ради, що позитивно повпливало на соціалізацію та розвиток дитини. І хоча рішенням педагогічної ради від 07.06.2022 року (протокол №8) дитину перевели до 2 класу, адміністрація навчального закладу зверталась до служби у справах дітей щодо доцільності навчання дитини у спеціальному закладі, оскільки хлопчик не засвоює програмовий матеріал. У 2022 році при обстеженнях умов проживання дитини (за скаргами старости та односельців), малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , був влаштований до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м. Шостка). Проте за станом здоров`я хлопчик не міг навчатись у загальноосвітніх закладах: ні у Мутинському ліцеї Кролевецької міської ради, ні у Шостинській загальноосвітній школі, ні у Хоружівській загальноосвітній школі, тому за заявою матері був влаштований до Штепівського навчально-реабілітаційного центру. [PERSON] обіцяла провідувати сина, забирати на канікули. Проте не їздила, на канікули не забирала , не виконувала навіть самі прості вимоги, щоб хлопчик хоча б влітку жив з нею. З 2023 року адміністрації навчального закладу рекомендовано звернутись до служби у у справах дітей за місцем реєстрації родини щодо позбавлення матері батьківських прав, щоб хлопчик не втратив житло та мав підтримку держави у майбутньому. Мати дитини продовжує вживати алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, від лікування категорично відмовляється. Відвідування та бесіди позитивного результату не дають, батьківські обов`язки [PERSON] не виконує, розпочалась робота з рідним дядьком хлопчика , що живе в місті Київ. Двічі служба у справах дітей Кролевецької міської ради надсилала матеріали про дитину до Дніпровської служби у справах дітей міста Києва. Проте письмової відповіді не отримали , а в усній розмові начальник служби у справах дітей повідомив, що через велику завантаженість судів справа може розглядатись роками. [PERSON] надавали харчування , одяг, ліки. Дружина рідного брата допомагала з оформленням документів, возила її до лікарні, але від лікування громадянка відмовлялась, двічі тікала. Коли захворювання не прогресує, жінка все обіцяє, але виконати навіть не намагається. Зі слів працівників навчального закладу, де перебуває [PERSON] , на зв`язок з сином виходить рідко, з персоналом не розмовляє, бажання забрати сина жодного разу не виявляла. Родичі з міста Київ та Київської області відмовились забрати матір та дитину на проживання, пролікувати [PERSON] , пояснюючи, що вона не відмовиться від асоціального способу проживання. Питання доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кролевецької міської ради 10 березня 2025 року. Членами комісії було вивчено питання влаштування дитини після навчання у Штепівському реабілітаційному центрі, державного утримання, лікування, оздоровлення, гарантій прав дитини на подальше навчання, проживання. Було прийняте рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Ухвалою від 13.06.2025 суд відкрив провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в загальному провадженні; залучив до участі у справі як орган опіки та піклування для подання висновку на виконання своїх повноважень Службу у справах дітей Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області та зобов`язав подати письмовий висновок щодо розв`язання спору - до наступного судового засідання; призначив підготовче засідання на 23.07.2025 о 12.30 год.; установив строки для подання учасниками справи заяв по суті спору. 23.07.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив до судового розгляду по суті на 08.09.2025 о 14.30 год. Установив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. 15.08.2025 представник Служби у справах дітей Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області подав заяву про розгляд справи без участі представника. 08.09.2025 у зв`язку з неявкою відповідача суд відклав розгляд справи на 14 год. 00 хв. 06.10.2025. 03.10.2025 представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує. 06.10.2025 представник Служби у справах дітей Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області подав про розгляд справи без участі представника. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавала, причини неявки не повідомила. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд. [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відомості про батька [PERSON] - [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.6). 09.06.2022 Служба у справах дітей Кролевецької міської ради скерувала направлення до Обласного центра соціально-психологічної реабілітації дітей - [PERSON] , [INFO] , який перебуває в складних життєвих обставинах. Дитина потребує соціально-психологічної реабілітації. Служба у справах дітей просить надати індивідуальний план соціального захисту дитини центру реабілітації та вирішити його подальшу долю (а.с.8). На підставі наказу № 18 від 03.06.2022 [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (а.с.9). 08.08.2022 [PERSON] надала дозвіл Службі у справах дітей Кролевецької міської ради на влаштування дитини - [PERSON] , [INFO] , до Штепівського навчально-реабілітаційного центру (а.с.10). Згідно з повідомленням Комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області від 10.08.2022 № 137 [PERSON] 10.08.2022 вибув із числа вихованців закладу в зв`язку із влаштуванням до Штепівського навчально-реабілітаційного центру зв медичними показниками (а.с.11). Згідно з інформацією в.о. директора Штепівського навчально-реабілітаційного центра від 09.11.2022 за вих. № 301, скерованою Начальнику служби у справах дітей Кролевецької міської ради, [PERSON] , [INFO] цілодобово навчається та проживає у закладі. За період перебування дитини в закладі мати [PERSON] до закладу не приїжджала, на канікулярні та вихідні дні не забирала. Спілкувалась 1 раз по телефону з класним керівником у вересні 2022 року (а.с.18). Згідно з довідкою старости Мутинського старостинського округу від 24.5.2023 № 14-06/10 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1995 року і по теперішній час проживає на території Мутинського старостинського округу за адресою: [ADDRESS] . Її син [PERSON] , [INFO] , перебуває в спеціалізованому закладі (а.с.19). Відповідно до довідки-характеристики старости Мутинського страростинського округу від 24.05.2023 № 14-10/89 [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не працює, веде безвідповідальний спосіб життя, займається жебракуванням по сусідам. Підсобного господарства не веде, присадибну ділянку неспроможна доглянути так, як не може організувати побут та не хоче дослуховуватись до порад щодо цього. Має неохайний вигляд та на зауваження не реагує. На контакт іде тільки при зверненні до неї безпосередньо, але агресивно відповідає на питання. Апатична, участі в суспільному житті громади не бере (а.с.12). Відповідно до довідки-характеристики старости Мутинського старостинського округу від 27.12.2023 № 14-10/205 [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , з квітня 2022 року перебуває в спеціалізованому освітньому закладі, так як мати неспроможна опікуватися та виховувати сина і покращення ситуації не спостерігається. [PERSON] мало цікавиться життям дитини, його потребами, станом здоров`я За весь період перебування хлопчика в закладі відвідувала його лише один раз (з її слів не має коштів на дорогу). [PERSON] не працює, веде безвідповідальний спосіб життя, має співмешканця, який також не працює. Живуть з тимчасових підробітків. Підсобного господарства не ведуть, присадибну ділянку не доглядають. [PERSON] має неохайний вигляд та на зауваження з приводу цього не реагує. На контакт іде тільки при зверненні до неї безпосередньо, ініціативи не виявляє, намагається уникати контактів з сусідами. Апатична, участі в суспільному житті громади не бере. При відвідуванні старостою домогосподарства для обстеження умов проживання у жовтні 2023 року були відсутні дрова на опалення будинку, запаси харчів та овочів були невеликі (не вистачить на зиму і для однієї людини). В будинку відсутнє місце для дитини з необхідними меблями для проживання та навчання. На зауваження щодо поліпшення умов [PERSON] не дослухається, спланувати та забезпечити щоденні потреби ні собі, ні дитині не здатна. Позитивних зрушень з даного питання немає, перебування дитини разом з матір`ю є загрозливим для його життя (а.с.13). Начальник Служби у справах дітей зверталась до Штепівського навчально-реабілітаційного центра з клопотаннями від 02.09.2022 за вих. № 30-15/265, від 25.05.2023 за вих. № 30-15/165, у яких просила залишити [PERSON] , [INFO] , на вихідні та святкові дні, літні канікули у комунальному закладі Сумської обласної ради - Штепівському навчально-реабілітаційному центрі у зв`язку зі складними сімейними життєвими обставинами. Мати дитини має слабкий стан здоров`я, проте від лікування категорично відмовляється. Її брат та родичі живуть за межами громади, проводиться робота щодо зв`язку з родичами матері дитини, надання їй психологічної допомоги (а.с. 14, 15). Згідно з повідомленням начальника Служби у справах дітей від 18.03.2025 за вих. № 01-25/81, скерованої до Штевівського навчально-реабілітаційного центра, надано дозвіл на перебування [PERSON] , [INFO] , у навчальному закладі на час весняних канікул з 24 по 30 березня 2025 року. Мати [PERSON] , переїхала з сином з [ADDRESS] ). [PERSON] народився у Києві, зареєстровані [PERSON] у місті Київ, де мати [PERSON] має частину квартири. У Києві [PERSON] працювала, але по приїзду до Мутина не працювала, господарства не вела, стала вживати алкогольні напої, довела бабин будинок до халупи. Має неохайний вигляд, жебракує, живе за рахунок чоловіків, оскільки веде асоціальний спосіб життя. Роками староста села та працівники служби у справах дітей просили її лікуватись, отримати доступ групу по психіатрії. Не реагувала на зауваження, від лікування категорично відмовилась. У 2022 році при обстеженнях умов проживання дитини за клопотаннями та скаргами громадян малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , був влаштований до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м. Шостка). Проте за станом здоров`я хлопчик не міг навчатися ні у Мутинському ліцеї Кролевецької міської ради, ні у Шосткінській загальноосвітній школі, ні у Хоружівській загальноосвітній школі, тому за заявою матері влаштований до Штепівського навчально-реабілітаційного центру. Робота старостату, працівників служби у справах дітей з матір`ю дитини не дали позитивного результату. Брат матері [PERSON] обіцяв забрати сестру до себе, але з невідомих причин не забрав, хлопчика на канікули не забирає. Припинилась робота щодо влаштування хлопчика в родинку дядька. Навчальному закладу рекомендовано у 2023 році звернутися до служби у справах дітей за місцем реєстрації родини щодо позбавленням матері батьківських прав, щоб хлопчик не втратив житло та мав підтримку держави у майбутньому. Оскільки мати вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, від лікування категорично відмовляється, батьківські обов`язки не виконує, дядько хлопчика та родичі живуть за межами громади, просить підготувати матеріали щодо проживання, стану здоров`я дитини, відвідування її родичами, щодо позбавлення батьківських прав (а.с.17). Директор Штепівського навчально-реабілітаційного центра звертався 21.03.2025 за вих. № 119 та 09.04.2025 за вих. № 136 із запитами до Служби у справах дітей, в яких просив погодити перебування [PERSON] на канікулах, оскільки мати дитини повідомила, що не може його забрати, не надає йому матеріальної допомоги (а.с.20, 21). Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 24.04.2025 № 168, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивовано таким. Мати малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У 2020 році староста Мутинського старостинського округу Клеба Ольга Володимирівна повідомила, що до села Мутин Конотопського району приїхала мама з хлопчиком, який майже не розмовляє, вигукуючи окремі слова, не реагує на людей, не звертає увагу на запитання дорослих. Мати не влаштовувала дитину до дошкільного навчального закладу. [PERSON] категорично проти звертатись до медиків, з її слів, вона та її син здорові, їй це говорила її мати. [PERSON] переїхала з сином з міста Київ після смерті матері, баби дитини, яка всю відповідальність за утримання доньки та онука брала на себе та була впевнена, що вони здорові. [PERSON] народився у Києві, зареєстровані [PERSON] у місті Київ, де матері [PERSON] належить частина квартири. У Києві громадянка [PERSON] працювала, але по приїзду до села роботи не шукала, господарство не вела, стала вживати алкогольні напої, приймати співмешканців, довела будинок до незадовільного стану. Стала неохайно виглядати, жебракувати, жити за рахунок чоловіків, схильних до бродяжництва. Роками староста села та працівники служби у справах дітей просили її лікуватись, отримати групу по психіатрії. Не реагувала на те, що має проблеми зі здоров`ям, від лікування категорично відмовилась. Проте, через великі зусилля, хлопчик у 2021 році був зарахований до 1 класу ОЗ «Мутинський ліцей» Кролевецької міської ради, що позитивно вплинуло на соціалізацію та розвиток дитини. Адміністрація навчального закладу зверталась до служби у справах у справах дітей щодо доцільності навчання дитини у спеціальному закладі, оскільки хлопчик не засвоює програмовий матеріал. У 2022 році при обстеженнях умов проживання дитини за скаргами старости та односельців, малолітня дитина [PERSON] був влаштований до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м. Шостка). Проте, за станом здоров`я хлопчик не міг навчатися у загальноосвітніх закладах: ні у Мутинському ліцеї Кролевецької міської ради, ні у Шосткинській загальноосвітній школі, ні у Хоружівській загальноосвітній школі, тому за заявою матері був влаштований до Штепівського навчально-реабілітаційного центру. [PERSON] обіцяла провідувати сина, забирати на канікули. Проте мати не виконувала вимоги, щоб хлопчик хоча б влітку жив з нею. З 2023 року адміністрації навчального закладу рекомендовано звернутись до служби у справах дітей за місцем реєстрації родини щодо позбавлення матері батьківських прав, щоб хлопчик не втратив житло та мав підтримку держави у майбутньому. Мати дитини продовжує вживати алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, від лікування категорично відмовляється. Відвідування та бесіди позитивного результату не дають, батьківські обов`язки [PERSON] не виконує, розпочалась робота з рідним дядьком хлопчика, що живе в місті Київ. Дружина рідного брата допомагала з оформленням документів, возила її до лікарні, але від лікування громадянка відмовлялась. Зв слів працівників начального закладу, де перебуває [PERSON] , мати на зв`язок з сином виходить все менше, з персоналом не розмовляє, бажання забрати сина жодного разу не виявляла. Родичі з міста Київ та Київської області відмовилась забрати матір та дитину на проживання, пролікувати [PERSON] , пояснюючи, що вона не відмовиться від асоціального способу проживання. Питання доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, розглядалась на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кролівецької міської ради 10 квітня 2025 року. Членами комісії прийняте рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» служба у справах дітей має право представляти у разі необхідності інтереси дітей у судах, а також відповідно до частини першої статті 56 ЦПК України органи державної влади можуть звертатися із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб. Щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, суд зазначає таке. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 цієї постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінивши надані позивачем докази, Суд дійшов висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] : не цікавиться життям своєї дитини, не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання та підготовку до самостійного життя, з 2022 року дитина влаштована до Штепівського навчально-реабілітаційного центру, мати сина не відвідує, не забирає на канікули та вихідні, що свідчить про небажання відповідачки брати участь у забезпеченні дитині належних умов життя, тому позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини. Щодо позовної вимоги про передання дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки бабуся малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка виховувала та утримувала дитину, померла, рідний дядько малолітньої дитини не виявив бажання забрати дитину до себе, суд дійшов висновку про передання дитини до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області для подальшого влаштування [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при звернення до суду з позовом позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved