Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новобаварського районного суду міста Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 18.12.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 469. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З 30.08.2024 вони з відповідачем проживають окремо, стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначила, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам. 07.10.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.15). Позивач у позовній заяві просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач (згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України) у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 29.10.2025 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи суд вбачає, що 18.12.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 469 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, разом не проживають (доказів протилежного суду не надано). Згідно зі статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб, не має наміру більше зберігати сім`ю, та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлено. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією №ПН403 від 30.09.2025 (а.с.4). Суд розподіляє судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку із задоволенням позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved