Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

28 серпня 2025 року до суду за підсудністю від Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] з 19.12.2015 перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає разом із матір`ю, позивачем у справі. Шлюб не розірвано, проте сторони проживають окремо. Позивач потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатною особою, має нерухоме майно та транспортний засіб, добровільно коштів на утримання дитини не надає. Матеріальне забезпечення всім необхідним дитини вимагає значних фінансових витрат, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 01.09.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 29.10.2025 у судове засідання позивач з`явилася, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, який має зареєстроване місце проживання у с. Зоря Пологівського (до 17.07.2020 - Куйбишевського) району Запорізької області, тобто на тимчасово окупованій території, в судове засідання не з`явився двічі, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом в установленому законом порядку шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті суду. Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 29.10.2025 судом була постановлена відповідна протокольна ухвала із занесенням до журналу судового засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.12.2015 Більмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.06.2024. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.06.2024, актовий запис № 50. Позивач [PERSON] разом з донькою [PERSON] зареєстровані, як внутрішньо переміщенні особи та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3846 від 01.09.2022 та № 3847 від 01.09.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до загальних норм права ст. ст. 180, 181СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. В силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того із батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути аліменти у мінімальному розмірі. Відповідач є працездатною особою, дані про наявність у нього інвалідності або хвороби, інших обставин, внаслідок яких він не може надавати допомогу донці, у матеріалах справи відсутні. Суд враховує, що відповідач не надав доказів на підтвердження понесених ним витрат на утримання доньки з дня звернення позивачем до суду з даною позовною заявою. При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Беручи до уваги, що позивач при поданні до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.7, 181, 182, 191, 199-202 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved