Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Адвокат Цокало Тетяна Михайлівна через систему «Електронний суд» звернулася з позовною заявою в інтересах [PERSON] , до суду надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано Франківської області Сапіжак Іван Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжака Івана Івановича перебуває на виконанні ВП №68026635 від 30.12.2021 року, сторонами якого є [PERSON] (боржник), [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» (стягувач), код за ЄДРПОУ: 40966896. Про існування даного виконавчого провадження за ВП №68026635 від 30.12.2021 року боржник дізналася на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжаком Іваном Івановичем було додано матеріали виконавчого провадження за ВП № 68026635 до Автоматизованої системи виконавчого провадження, з якими представник позивача ознайомилась за допомогою ідентифікатору доступу: 4Е8414Е7600В. В матеріалах виконавчого провадження знаходились документи: постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу за ВП №68026635 від 30.12.2021 року, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за ВП № 68026635 від 01.06.2023 року, копія заяви про примусове виконання рішення від 02.12.2021 року, копія виконавчого напису №10904 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 22.11.2021 року. 22 листопада 2021 року Золотих Олександром Олександровичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є Боржником за Договором №3149321 від 03.11.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю Авентус Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 41078230, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №18/10/2021 від 18.10.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю Українські Фінансові Операції, ідентифікаційний код юридичної особи 40966896 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим. 2, банківські реквізити АТ КБ Приватбанк МФО 320649 IBAN [NUMBER] , далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Договором №3149321 від 03.11.2020 року. Строк платежу за Договором №3149321 від 03.11.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2021 року по 10.11.2021 року. Сума заборгованості становить 17618,95 (Сімнадцять тисяч шістсот вісімнадцять гривень 95 копійок), що складається з: - 5912,00 (П`ять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 00 копійок) прострочена заборгованість за сумую кредиту; - 11706,95 (Одинадцять тисяч сімсот шість гривень 95 копійок) - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 800,00 грн. (Вісімсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 18418,95 (Вісімнадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень 95 копійок). Зареєстровано в реєстрі за №10904. Даний виконавчий напис пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжаку Івану Івановичу яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП №68026635 від 30.12.2021. Як зазначається у позовній заяві, у матеріалах виконавчого напису відсутні докази на підставі яких між Товариством з обмеженою відповідальністю Авентус Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 41078230, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №18/10/2021 від 18.10.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю Українські Фінансові Операції, ідентифікаційний код юридичної особи 40966896 (Новий Кредитор), далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Договором № 3149321 від 03.11.2020 року. [PERSON] ніхто не повідомляв про наявність таких договорів про відступлення права вимоги, а ні ТОВ Авентус Україна, а ні ТОВ Українські Фінансові Операції. Виконавчий напис не містить ні оригіналу, а ні копії кредитного договору № 3149321 від 03.11.2020 року, а відтак приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович не мав права вчиняти виконавчий напис № 10904 від 22.11.2021 року. За відсутності кредитного договору нотаріус повинен був відмовити стягувачу у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка не погоджується із вчиненим нотаріусом виконавчим написом, покликаючись на те, що у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» у судове засідання не прибув. Через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано Франківської області Сапіжак Іван Іванович не прибули у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 22 листопада 2021 року Золотих Олександром Олександровичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є Боржником за Договором №3149321 від 03.11.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю Авентус Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 41078230, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №18/10/2021 від 18.10.2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю Українські Фінансові Операції, ідентифікаційний код юридичної особи 40966896 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим. 2, банківські реквізити АТ КБ Приватбанк МФО 320649 IBAN [NUMBER] , далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Договором №3149321 від 03.11.2020 року. Строк платежу за Договором №3149321 від 03.11.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.10.2021 року по 10.11.2021 року. Сума заборгованості становить 17618,95 (Сімнадцять тисяч шістсот вісімнадцять гривень 95 копійок), що складається з: 5912,00 (П`ять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 00 копійок) прострочена заборгованість за сумую кредиту; 11706,95 (Одинадцять тисяч сімсот шість гривень 95 копійок) - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 800,00 грн. (Вісімсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 18418,95 (Вісімнадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень 95 копійок). Зареєстровано в реєстрі за № 10904. Оспорюваний виконавчий напис пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжаку Івану Івановичу, яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП № 68026635 від 30.12.2021 року. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Враховуючи вище викладене суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд з урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 968,96 грн за подання позовної заяви до суду та 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини четвертої статті 137 ЦПК України має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторонасплатила абомає сплатитиу зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що 04.09.2025 між [PERSON] , як клієнтом, з однієї сторони та Цокало Т.М., як адвокатом, з іншої сторони, було укладено договір № 1355 про надання правничої допомоги. Згідно Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору №1355 про надання правничої допомоги від 04.09.2025 адвокатом, Цокало Т.М. станом на 10.09.2025\~ виконано ряд послуг за Договором на загальну суму 10500,00 грн. Долучено детальний опис робіт. [PERSON] оплачено 5000,00 грн згідно квитанції № 1355 в сумі 5000,00 грн. від 09.09.2025 року. Згідно Детального опису робіт (наданих послуг), станом на 10.09.2025 борг [PERSON] перед адвокатом Цокало Т.М. за надані нею послуги складає 5500,00 грн. Виходячи з предмету та підстав даного позову, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, виходячи також із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 10500 грн. Такий розмір витрат, на думку суду, є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову. Доводи сторони відповідача про те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу представником позивача є явно завищеним та неспівмірним та не може бути більшим 2000 грн, не заслуговують на увагу, оскільки представником позивача надано достатньо доказів, які підтверджують понесення витрат у заявленому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved