Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого покликається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2014 року. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Cторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак отримує дохід, є працездатним, інших утриманців не має. [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 30.09.2025 року стороною позивача було подано заяву про зміну предмету позову. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. ІІ.Клопотання, процесуальні дії у справі. 06.12.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. 30.09.2025 року стороною позивача було подано заяву про зміну предмету позову. Представник позивача [PERSON] адвокат Захарчук М.І подав до суду заяву, у якій просить розглядати без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Оніщук М.А. подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі та участі відповідача. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 06 листопада 2015 року, сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади (Березнівська територіальна громада) №2023/008573072, сформованого 23.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] з 23.10.2023 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади (Березнівська територіальна громада) №2023/008573135, сформованого 23.10.2023року, [PERSON] , [INFO] з 23.10.2023року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 10.11.2023 року за №1464, виданою старостинським округом №7 (с.Городище) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до заочного рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2022 року у справі №555/974/22, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 07.10.2022 року. Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину, а тому з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положення ст. ст.183,184 СК України. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судові витрати у справі відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved