Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони перебували в шлюбі, за час якого в них народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Полонського районного суду Хмельницької області від 15.04.2024 (справа № 681/455/24) стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] аліменти розмірі 1/3 частки з усіх доходів батька щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення [PERSON] за вирахуванням частки, яка припадала на його утримання, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] склав 1/6 частку доходу батька. Позивачка вважає, що вказаний розмір аліментів є недостатнім для гармонійного розвитку неповнолітнього сина та задоволення його мінімально необхідних вікових потреб. Оскільки син сторін [PERSON] досяг повноліття, то у відповідача зник обов`язок щодо його утримання, а тому матеріальний стан батька покращився, тож він, будучи фізично здоровим та працездатним, здатен забезпечити належний рівень утримання як себе так і неповнолітнього сина [PERSON] . А тому просить визначити розмір аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; надано сторонам у справі строк для подання заяв по суті справи. 17 вересня 2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Сахнюка О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що батьки повинні утримувати своїх дітей спільно, а тому, відповідач мав би сплачувати аліменти в розмірі 1598 грн, що становить половину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в даному випадку. При цьому розмір аліментів, які він сплачує складає 2500 грн, що у сукупності з долею матері має становити 5000 грн та є достатніми коштами для утримання дитини на даний час. Крім того, відповідач є батьком малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на повному утриманні [PERSON] разом з матір`ю вказаного сина - [PERSON] до трьох років добровільно у спільному проживанні без аліментного обов`язку. Враховуючи зміну сімейного стану матеріальне становище відповідача погіршилось. Просив врахувати положення ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до якої батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У випадку незадоволення відзиву просив відкликати попередній виконавчий документ з органів ДВС. 24 вересня 2025 року позивачкою подано відповідь на відзив, в якій остання просила позов задовольнити та зазначила, що відповідачем не подано жодних доказів на погіршення його матеріального стану, а зміна сімейного стану відповідача не може свідчити про погіршення його матеріального становища. Також зазначила, що неповнолітній син сторін [PERSON] має діагноз дитячий аутизм з поведінковими розладами. Крім того, аліменти в розмірі частки від доходу платника аліментів є законодавчо встановленим розміром аліментів на одну дитину. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що сторони з 05 серпня 2006 року перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2024 року, що набрало законної сили 29 листопада 2024 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 24.01.2025 Полонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Судовим наказом Полонського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2024 року у справі № 681/455/24 стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 10.04.2024 та досягнення дітьми повноліття. Син сторін [PERSON] [INFO] досяг повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 21.05.2025 після досягнення [PERSON] повноліття з вересня 2024 року на утримання сина [PERSON] з відповідача стягуються аліменти в розмірі 16,5 % від його доходу, що становить 2\~038,08 грн. при цьому, з листопада до травень 2025 року відповідач сплачує аліменти в більшому розмірі, а саме 2\~500 грн щомісячно, переплата по аліментах станом на травень 2025 року становить 3032,80 грн. Як вбачається з копії довідки ЛКК № 50 від 29.08.2025 [PERSON] має діагноз дитячий аутизм з поведінковими розладами та потребує постійного догляду. З даних копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 липня 2025 року Полонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), вбачається, що [PERSON] є також батьком [PERSON] , який народився [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] . Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (частина перша\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин другої, третьої статі\~150, статті\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; утримувати дитину до повноліття. Згідно з частинами першою - третьою\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В силу\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20, від 14 червня 2023 року у справі № 758/8284/21. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» установлено, що з 1 січня 2025 року\~ прожитковий мінімум, зокрема, на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень на місяць. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Позивачка при обґрунтуванні позову посилається на покращення матеріального стану відповідача у зв`язку з втратою обов`язку щодо утримання сина [PERSON] , який досяг повноліття, а також на стан здоров`я неповнолітнього сина [PERSON] , який страждає дитячим аутизмом з поведінковими розладами, вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та довідкою ЛКК. Відповідач зазначає, що його матеріальний стан погіршився у зв`язку з народженням в нього ще однієї дитини сина [PERSON] , який разом з його матір`ю [PERSON] перебувають на його утриманні. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу Однак [PERSON] не надав будь-яких доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану у зв`язку народженням іншої дитини, як і не надав доказів наявності обов`язку по утриманню матері сина [PERSON] , доказів спільного проживання з нею та перебування її на утриманні відповідача (наприклад: даних про перебування у шлюбі, спільне проживання без реєстрації шлюбу, перебування [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною, відсутність у неї доходів тощо), а також доказів того, що сплата аліментів на утримання сина [PERSON] в більшому розмірі негативно вплине на рівень забезпечення сина [PERSON] . Щодо посилань представника відповідача на врахування положень ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на неможливість сплати аліментів в більшому розмірі виходячи з його здібностей та фінансових можливостей, при цьому на даний час він є фізично здоровою особою працездатного віку, має можливість працювати та отримували належні доходи для забезпечення як себе так і дітей. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, перевищує 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки це є мінімальна гарантія, встановлена законом, при цьому доказів про наявність будь-яких об`єктивних перешкод для сплати відповідачем аліментів на утримання сина [PERSON] у більшому розмірі для забезпечення його розвитку та належних умов життя [PERSON] не надано. Слід також зазначити, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини. Частина 8 ст. 7 СК України встановлює, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі\~«Хант проти України»\~суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності суд прийшов до висновку, що досягнення сином [PERSON] - [PERSON] повноліття та припинення в батька обов`язку по його утриманню є зміною матеріального та сімейного стану відповідача, що є підставою для зміни розміру аліментів на утримання сина [PERSON] . Враховуючи викладене, а також стан здоров`я сина [PERSON] , спільний обов`язок батьків щодо його утримання суд вважає, що заявлена позивачкою позовна вимога підлягає до часткового задоволення та з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/5 частки його доходу щомісячно, саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial