Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, стягнення судових витрат звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» у якому просить суд стягнути відповідача на\~користь позивача\~заборгованість у розмірі 15957,62 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що 10.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» [PERSON] укладено Договір № 4723201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 3000 грн. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 3000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку. 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №31-1/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Оскільки відповідач не виконує належним чином умови договору, за ним утворилась заборгованість за Договором № 4723201 від 10.06.2024 року загальною сумою 15957,62 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 2999,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 10482,67 грн. Представник позивача ТОВ «Українські Фінансові Операції» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 10.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Чугай Олександром Вікторовичем укладено Договір № 4723201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 3000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 350 днів: з 10.06.2024 року по 26.05.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. На пільговий строк 25 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1,425 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 3000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану Банком АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». 31.03.2025 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 31-1/03/2025 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач не виконує належним чином умови договору у зв`язку з чим має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4723201 від 10.06.2024 року загальною сумою 15957,62 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 2999,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 10482,67 грн. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд встановив, що між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір № 4723201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.06.2024 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу кошти в сумі 3 000 грн, строком на 350 днів, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 1,50 % в день за стандартною ставкою. 10.06.2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу, про що свідчать повідомлення ТОВ «УПР», АТ «Універсал банк», доказів повернення відповідачем кредитних коштів суду не надано, відтак з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2999,97 грн. Щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Враховуючи, що кредитний договір укладено 05 травня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому вказані норми повинні бути враховані під час укладення договору. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 25.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 - не більше 1,5%, з 21.08.2024 - не більше 1%. Таким чином умова укладеного між сторонами договору, передбачена п. 1.4.1 щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,5 % після 21 серпня 2024 року у порядку ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною. Згідно із складеним ТОВ «Лінеура Україна» розрахунком про стан заборгованості за договором №4723201 заборгованість відповідача за договором становить 15957,62 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2999,97 грн; заборгованість за відсотками 10482,67грн, (нараховані відсотки первісним кредитором та 2474,97 грн. нараховані позивачем), які нараховані з розрахунку денної процентної ставки 1,4997%, що складає 44,99 грн. в день. Згідно розрахунку заборгованості за період з 10.06.2024 року до 20.08.2024 року з урахуванням проплат заборгованість відповідача за відсотками становить 499,90 грн. Оскільки пункт кредитного договору щодо застосування денної процентної ставки у розмірі 1,5 % після 20 серпня 2024 року є нікчемним. Відтак наданий суду розрахунок заборгованості за процентами, судом до уваги не приймається. Враховуючи обмеження щодо розміру процентної ставки - 1% за день користування кредитом, що становить 30 грн за день (3000 х 1%), розмір заборгованості за процентами за період з 21.08.2024 року до 26.05.2025 року становить 8370 грн 00 коп. (30 грн х 279днів=8370). За таких обставин загальний розмір заборгованості відповідача становить 11819 грн. 87 коп., з яких: 2999,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8819,90 грн. заборгованість за відсотками (8370грн+449,90грн), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідач власних контррозрахунків, доказів належного виконання умов договору, не надав. Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 11819 грн 87 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2999,97 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8819,90 грн. заборгованість за відсотками. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та судового збору, у розмірі 2422,40 грн, а всього - 12422,40 грн. Позивачем ТОВ «Українські Фінансові Операції» в особі директора Сівака С.С. 01 серпня 2024 року укладено договір про надання юридичних послу допомоги №01/08/2024-А з адвокатом Дідухом Є.О. Згідно умов договором вартість послуг адвоката визначається у актах наданих послуг по домовленості. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) згідно договору №01/08/2024-А від 01 серпня 2024 року, адвокатом на підставі заявки на виконання доручення, надані послуги, пов`язані із досудовою підготовкою та судовим представництвом інтересів позивача в суді в ході розгляді справи про стягнення заборгованості за кредитним договором №4723201 від 10.06.2024. Вартість послуг - 10 000 гривень. Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів не є надмірним, участі в судового засіданні представник позивача не брав, відповіді на відзиву, письмових пояснень, про які зазначено в акті виконаних робіт адвокат не подавав, надані послуги полягають у підготовці та поданні до суду позовної заяви, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 3 000,00 грн. Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі та ціною позову. Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1792,57 грн (74%). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial