Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Ратушна Р.П., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що між сторонами зареєстровано шлюб 18.07.2014 року Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 52. Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час офіційно зареєстрований шлюб між сторонами носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, між ними відсутні взаємопорозуміння, інтерес один до одного, а тому збереження шлюбу є неможливим і продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Строк на примирення просить не надавати. У зв`язку з викладеними обставинами в позові просить про розірвання шлюбу. 12.05.2025 року ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив задовольнити. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі\~ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. У судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 18.07.2014 року зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 52. Відповідно до свідоцтва про народження виданого 09.02.2015 року серії [NUMBER] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Матеріали справи не містять інформації про наявність між сторонами спору про поділ майна. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч.8ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що позивач бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд приходить висновку про необхідність залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved