Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Керівник Харківської окружної прокуратури Харківської області О.Ільєнков звернувся до суду з позовом від 11 квітня 2023 року в інтересах Держави, в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 30 січня 2024 року, просив наступне: 1. Усунути перешкоди Харківській обласній військовій (державній) адміністрації у користуванні і розпорядженні земельними ділянками з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042, 6311200000:53:001:0056, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0054. 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0048 шляхом: 1) визнання недійсним договору оренди землі від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» (код ЄДРПОУ:42429789) та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0035, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34120444, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49652100; 2) визнання недійсним спадкового договору від 17 лютого 2021 року № 751, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40604430, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56673735; 3) визнання недійсним договору ореади землі від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0036, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34121143, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49652419; 4) визнання недійсним спадкового договору від 18 лютого 2021 року № 753, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40624408, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56695736; 5) визнання недійсним договору оренди землі від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0037, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34121745, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49653337; 6) визнання недійсним спадкового договору від 18 лютого 2021 року № 755, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2021, помер запису про обтяження: 40624624, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56695948; 7) визнання недійсним договору оренди землі від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0038, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34125206, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49657019; 8) визнання недійсним спадкового договору від 18 лютого 2021 року № 757, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40624804, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696139; 9) визнання недійсним договору оренди землі від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0039, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 жовтня 2019 року, номер запису про інше речове право: 34125793, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49657717; 10) визнання недійсним спадкового договору від 18 лютого 2021 року № 759, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40624939, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696296; 11) визнання недійсним договору оренди землі від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передало в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0040, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34126125, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49658028; 12) визнання недійсним спадкового договору від 18 лютого 2021 року № 761, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року номер запису про обтяження: 40625040, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696407; 13) визнання недійсним договору оренди землі від 22 жовтня 2019 року б/н. укладеного між TOB «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0041, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34127288, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49659291; 14) визнання недійсним спадкового договору від 18 лютого 2021 року № 763, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40625154, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696523; 15) визнання недійсним договору оренди землі від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0042, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34125508, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49657398; 16) визнання недійсним спадкового договору від 18 лютого 2021 року № 765, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40625249, рішення про державну реєстрацію прав на їх обтяжень, індексний помер: 56696628; 17) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0048, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, помер запису про інше речове право: 34278344, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49820198; 18) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+») та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0049, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34564904, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50133764; 19) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між TOB «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0050, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34565257, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50134143; 20) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельку ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0051, площею 1,9998 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34273263, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49814735; 21) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між TOB «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0052, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34272540, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49814118; 22) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0053, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34271806, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49813410; 23) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між TOB «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0054, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34270848, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49812346; 24) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між TOB «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0055, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34270430, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49809774; 25) визнання недійсним договору оренди землі від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий помер 6311200000:53:001:0056, площею 1.9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34273650, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49815390; 26) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0035 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 27) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0036 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 28) зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0037 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 29) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0038 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 30) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0039 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 31) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0040 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 32) зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0041 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 33) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0042 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 34) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0048 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 35) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0049 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 36) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0050 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 37) зобов`язаній [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0051 площею 1,9998 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 38) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0052 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 39) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0053 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 40) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0054 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 41) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0055 площею 2,0000 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації (код ЄДРПОУ: 23912956); 42) зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:53:001:0056 площею 1,9999 га державі в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації; 2. Усунути перешкоди Харківській обласній військовій (державній) адміністрації у користуванні і розпорядженні землями історико-культурного призначення шляхом скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 6311200000:53:001:0035, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0036, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0037, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0038, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0039, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0040, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0041, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0042, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0048, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0049, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0050, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0051, площею 1,9998 га; 6311200000:53:001:0052, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0053, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0054, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0055, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0056, площею 1,9999 га, з одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо них речових прав та їх обтяжень; 3. Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, після набрання рішенням про задоволення позову законної сили, воно є підставою для: - скасування державної реєстрації права оренди землі набутого ТОВ «АГРО+» відповідно до договорів оренди землі: від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0035, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34120444, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49652100; від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0036, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34121143, рішення про держави)' реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49652419; від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передало в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0037, площею 2,0000 га, розташовану па території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34121745, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49653337; від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0038, площею 1,9999 га. розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34125206, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49657019; від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0039, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, помер запису про інше речове право: 34125793, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49657717; від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0040, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року,номер запису про інше речове право: 34126125, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49658028; від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0041, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34127288, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49659291; від 22 жовтня 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0042, площею 2.0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34125508, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49657398; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0048, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34278344, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49820198; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0049, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34564904, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50133764; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0050, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34565257, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50134143; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0051, площею 1,9998 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34273263, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49814735; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0052, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34272540, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49814118; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0053, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34271806, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49813410; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0054, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34270848, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49812346; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0055, площею 2,0000 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34270430, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49809774; від 11 листопада 2019 року б/н, укладеного між ТОВ «АГРО+» та [PERSON] , яким передано в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6311200000:53:001:0056, площею 1,9999 га, розташовану на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2019 року, номер запису про інше речове право: 34273650, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49815390; - скасування державної реєстрації обтяжень відповідно до спадкових договорів: від 17 лютого 2021 року № 751, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40604430, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56673735; від 18 лютого 2021 року № 753, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40624408, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56695736; від 18 лютого 2021 року № 755, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2021, номер запису про обтяження: 40624624, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56695948; від 18 лютого 2021 року № 757, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40624804, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696139; 18 лютого 2021 року № 759, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40624939, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696296; від 18 лютого 2021 року № 761, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40625040, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696407; від 18 лютого 2021 року № 763, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40625154, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний помер: 56696523; від 18 лютого 2021 року № 765, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 лютого 2021 року, номер запису про обтяження: 40625249, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56696628; - скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами: 6311200000:53:001:0035, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0036, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0037, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0038, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001.0039, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0040, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0041, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0042, площею 2,0000 га; - скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами: 6311200000:53:001:0048, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0049, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0050, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0051, площею 1,9998 га; 6311200000:53:001:0052, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0053, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0054, площею 1.9999 та; 6311200000:53:001:0055, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0056, площею 1,9999 га; - державної реєстрації права державної власності Харківської обласної військової (державної) адміністрації на земельні ділянки з кадастровими номерами: 6311200000:53:001:0035, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0036, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0037, площею 2,0000 га;6311200000:53:001:0038, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0039, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0040, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0041, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0042, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0048, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0049, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0050, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0051, площею 1,9998 га; 6311200000:53:001:0052, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0053, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0054, площею 1,9999 га; 6311200000:53:001:0055, площею 2,0000 га; 6311200000:53:001:0056, площею 1,9999 га; 4. Судові витрати в справі стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В обґрунтування заявленого позову прокурор вказав, що підставою для звернення до суду з позовом слугувати ті обставини, що було виявлено порушення вимог законодавства при передачі змельних ділянок історико-культурного призначення у приватну власність. Так, на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 07 травня 2008 року № 1250 був затверджений проект щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Люботинської міської ради Харківської області за межами населених пунктів, з кадастровими номерами, зазначеними у позові. В подальшому відбувалось неодноразове відчуження цих земельних ділянок, та у 2011 році земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042 були набуті у приватну власність [PERSON] , а земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0048, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0054, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0056 були набуті у приватну власність [PERSON] . Вказаними власниками перелічені земельні ділянки наприкінці 2019 року були передані в оренду ТОВ «АГРО+» на підставі договорів оренди. Крім того, [PERSON] були укладені ще й спадкові договори стосовно належних йому земельних ділянок на користь [PERSON] . Але вказані земельні ділянки частково перебувають в межах пам`ятки археології - городище «Закозарівське», якому був присвоєний охоронний № 2165, та яке було взято на державний облік об`єктів культурної спадщини на підставі рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 17 березня 1986 року № 118. Також рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 20 квітня 1987 року № 184 щодо вказаного городища було встановлено охоронну зону по всій площі на відстані 50 метрів від збережених валів та рвів городища. Крім того, Наказом Міністра культури та інформаційної політики України від 03 вересня 2020 року № 2088 пам`ятку археології - городище «Закозарівське» було внесено до Державного реєтру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення і присвоєно охоронний № 4933-Ха. Однак за даними Національної кадастрової системи Держгеокадастру встановлено, що земельні ділянки, які належать на праві власності [PERSON] і [PERSON] , частково знаходяться в межах об`єкту культурної спадщини пам`ятки археології - городище «Закозарівське». З метою перевірки цих обставин прокуратурою було зроблено запит до ТОВ «Геоспектр», яке визначило координати видимої зовнішньої межі городища «Закозарівське», яке знаходиться в масиві земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Люботинської міської ради Харківської області. І саме в межах городища «Закозарівське» частково перебувають земельні ділянки, якими володіють відповідачі [PERSON] і [PERSON] . Тому вказані у позові земельні ділянки підлягають поверненню Державі в особі Харківської обласної військової адміністрації та правочини, укладені з їх власниками, підлягають визнанню недійсними, оскільки не можуть передаватися у приватну власність і відносяться виключно до земель державної власності, що передбачено Земельним Кодексом Україна та Законом України «Про охорону культурної спадщини». Та оскільки відбулась протиправна передача земельних ділянок, на яких розташована пам`ятка археології - городище «Закозарівське», то ефективним та правомірним способом захисту є саме пред`явлення негаторного позову до титульних власників про повернення земельних ділянок у власність Держави. Також прокурор вказав, що оскільки земельні ділянки, які перебувають у власності відповідачів, є цілісними об`єктами нерухомого майна, то вони підлягають передачі у власність Держави в цілому, незалежно від того що пам`ятка археології розташована лише на частині цих ділянок. Тому, звертаючись з негаторним позовом до відповідачів, прокурор наголосив на необхідності одночасного ухвалення рішення про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно усіх записів про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки та припинення усіх зареєстрованих відносно них речових прав, та внесення записів про державну реєстрацію права власності Держави на спірні земельні ділянки та визнання недійсними договорів оренди та спадкових договорів, укладати які відповідачі не мали права, оскільки не набули прав титульного власника. Археологічні об`єкти культурної спадщини є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації, а тому недбале ставлення до таких об`єктів, їх пошкодження та руйнування спричиняє непоправну шкоду культурному надбанню держави і майбутнім поколінням громадян України. Тому повернення земельних ділянок, на яких розташована пам`ятка археології - городище «Закозарівське», становить державний інтерес, для захисту якого прокурором було подано цей позов в інтерсах Державим в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації. Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачам був визначений строк у 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження в справі для подання відзиву уразі виникнення заперечень проти позову, а третій особі був визначений строк у 5 днів для подання письмових пояснень на підтримку або заперечення проти позову протягом п`яти днів з дня отримання позову або відзиву. Ухвалою від 30 травня 2023 року було задоволено заяву керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області О.Ільєнкова від 11 квітня 2023 року про забезпечення позову, подану в інтересах Держави в особі Харківської обласної військової адміністрації; накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042, 6311200000:53:001:0048, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0054, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0056, які належать відповідачам [PERSON] і [PERSON] , та заборонено ТОВ «АГРО+», [PERSON] і [PERSON] та будь-яким іншим особам, які діють на їх користь чи виконують по відношенню до них інші зобов`язання, проводити сільськогосподарські роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042, 6311200000:53:001:0048, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0054, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0056, пов`язані із пошкодженням ґрунтового покриву вказаних земельних ділянок або інші роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження збереженого на них об`єкту історичної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення городища «Закозарівське». Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї матеріалами відповідач [PERSON] отримав поштою 24 квітня 2023 року, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення рекомендованого листа (ч. 1 а.с. 217) У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив не подав. Однак 06 червня 2023 року поштою до суду надійшов відзив від 30 травня 2023 року, складений відповідачем [PERSON] (т. 2 а.с. 116-136). З огляду на відсутність у тексті відзиву відомостей про виникнення та існування для відповідача [PERSON] у період строку на подання такого відзиву поважних причин, судом у підготовчому провадженні 20 червня 2023 року була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати про залишення поданого відповідачем відзиву без розгляду та вирішення справи за наявними матеріалами. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї матеріалами відповідач [PERSON] отримав поштою 24 квітня 2023 року що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення рекомендованого листа (ч. 2 а.с. 1). У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив не подав. Відповідач ТОВ «АГРО+» в особі представника Овчіннікова Ю.В. поданий відзив від 03 травня 2023 року (т. 2 а.с. 2-42), в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з огляду на такі доводи. На переконання представника відповідача керівник Харківської окружної прокуратури Харківської області не надав необхідних доказів на підтвердження виникнення у нього права на звернення до суду з даним позовом в інтересах Харківської обласної військової (державної) адміністрації. Що ж стосується земельних ділянок, якими ТОВ «АГРО+» користується на правах оренди, та які ще з 2008 року мають цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, і які використовуються виключно за призначенням, то про ймовірне існування на цих землях пам`ятки культурної спадщини стало відомо лише з тексту позовної заяви. Сфера охорони культурної спадщини з метою її збереження та використання у суспільному житті регулюється Законом України «Про охорону культурної спадщини», згідно з яким об`єкти культурної спадщини підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за критеріями національного та місцевого значення пам`ятки. Зазначений Державний реєстр включає в себе геопросторові дані, метаданні та сервіси. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» занесення даних про об`єкт культурної спадщини пам`ятки місцевого значення проводиться на підставі рішення Центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини. Відповідно Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини видає уповноваженому ним органу або власнику пам`ятки свідоцтво про реєстрацію об`єкта культурної спадщини як пам`ятки, а також видає витяг з Реєстру щодо пам`яток, розташованих на територіях органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Порядок обліку об`єктів культурної спадщини затверджений Наказом Міністерства культури України № 158 від 11 березня 2013 року. Також представник відповідача звернув увагу, що до позовної заяви прокурором додано облікову карту об`єкту культурної спадщини, яка складена Управлінням культури та туризму Харківської ОДА без зазначення дати її складання. В цій картці вказано, що до неї додають графічні матеріали та фотофіксація, створені в період часу з 2015 по 2018 роки, і що науково-проектна документація цього об`єкту не розроблялась. На переконання представника [PERSON] , це вказує на те, що Управлінням культури та туризму Харківської ОДА не було вчинено жодних дій, направлених на визначення чітких кордонів пам`ятки та визначення її місцезнаходження, а тим більше розташування такої пам`ятки на земельних ділянках, які перебувають у приватній власності. Та загалом, на час звернення прокурора до суду з даним позовом відсутні будь-які матеріали з облікової справи об`єкту культурної спадщини, в тому числі науко-проектна документація про визначення меж та режимів зон охорони пам`ятки. Крім того, представник [PERSON] у відзиві вказав на те, що серед матеріалів позовної заяви відступній Витяг з Державного реєстру нерухомих пам`яток України щодо реєстрації об`єкту культурної спадщини городище «Закозарівське». Ним була проведена перевірка відомостей Реєстру пам`яток місцевого значення, розташованих на території Харківської області, який є складовим елементом Державного реєстру нерухомих пам`яток України за критеріями національного та місцевого значення пам`ятки. Результати пошуку показали, що такий об`єкт культурної спадщини як городище «Закозарівське» з охоронним номером 4333-Ха в Реєстрі не значиться. Тому звернення прокурора з позовом без попереднього вивчення усіх обставин справи свідчать не лише про відсутність спору про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землями історико-культурного призначення, а й про зловживання процесуальним правом з метою незаконного скасування права приватної власності відповідачів як їх законних власників, та права користування орендаря ТОВ «АГРО+» без будь-яких підстав. 18 травня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь прокурора від 12 травня 2023 року (т. 2 а.с. 63-83) на відзив, поданий представником відповідача ТОВ «АГРО+» Овчінніковим Ю.В. У відповіді прокурор вказав, що доводи, висловлені представником відповідача безпідставні та не спростовують доводів позовної заяви. Прокурор вказав, що Закон України «Про охорону культурної спадщини» набрав чинності 12 липня 2000 року, і що об`єкт культурної спадщини - пам`ятка археології городище «Закозарівське» було взято на державний облік ще рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 17 березня 1986 року № 118. Іншим рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів від 20 квітня 1987 року № 184 щодо вказаного городища було встановлено охоронну зону по всій площі на відстані 50 метрів від збережених валів та рвів городища. Крім того, Наказом Міністра культури та інформаційної політики України від 03 вересня 2020 року № 2088 пам`ятку археології - городище «Закозарівське» було внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення і присвоєно охоронний № 4933-Ха. В сукупності це вказує на те, що городище «Закозарівське» з 17 березня 1986 року і по теперішній час вважається пам`яткою культурної спадщини місцевого значення. Натомість будь-яких відомостей при прийняття уповноваженими органами державної влади рішення про вилучення пам`ятки археології - городища «Закозарівське» з Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідачем не надано. Від так відведення у приватну власність земельних ділянок, на яких розташована пам`яткою культурної спадщини місцевого значення, виключається з огляду на положення ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Також прокурор скептично поставився до роздруківки pdf-файлу, наданого представником Овчінніковим Ю.В., розцінивши його як перелік об`єктів культурної спадщини щодо яких лише прийнято рішення про їх внесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Крім того, прокурором вказано у відповіді, що станом на травень 2023 року рішення про визначення меж території пам`ятки археології - городища «Закозарівське» уповноваженим органом не приймалось, а тому межі території пам`ятки наразі визначаються відповідно до опису, який міститься в обліковій картці вказаного об`єкту культурної спадщини. Представником відповідача ТОВ «АГРО+» Овчінніковим Ю.В. були подані заперечення від 29 травня 2023 року (т. 2 а.с. 88-111) на відповідь прокурора на відзив. Він посилався на те, що станом на 07 травня 2008 року діяв Закон України «Про охорону культурної спадщини», в якому в ст. 6 були визначені повноваження районних державний адміністрацій у сфері охорони культурної спадщини. Тому він впевнений, що на час видання головою Харківської районної державної адміністрації розпорядження № 1250 від 07 травня 2008 року про передачу земельних ділянок у приватну власність ніякої культурної спадщини на спірних земельних ділянках не існувало, бо інакше Харківська районна державна адміністрація не допустила би передачу у приватну власність громадян земельних ділянок, на яких міститься культурна спадщина. Тому прокурором й не доведено факт внесення відомостей про городище «Закозарівське» як культурну спадщину до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, не доведено місце знаходження городища на місцевості та того що городище перебуває саме на земельних ділянках приватної власності відповідачів. Додатково представник відповідача акцентував увагу на тому, що відомості про культурну спадщину - городище «Закозарівське» в Державному реєстру нерухомих пам`яток України відсутні, і це можна перевірити шляхом відвідування сайту Міністерства культури та інформаційної політики України, і що відомості про межі території цієї пам`ятки відсутні в обліковій картці, яка долучена до позову. Висловлені заперечення представник Овчінніков Ю.В. просив врахувати під час розгляду справи. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї матеріалами були направлені відповідачу [PERSON] рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця її проживання. Але поштовий конверт був повернутий до суду без вручення. Уповновадений представник відповідача [PERSON] - адвокат Фадєєв О.П. отримав копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї матеріалами в приміщенні суду 20 червня 2023 року. У встановлений судом строк представник відповідача [PERSON] - адвокат Фадєєв О.П. подав відзив від 05 липня 2023 року (т. 2 а.с. 191-203), в якому він просив відмовити в задоволенні позову прокурора з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0048, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0054, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0056, які були придбані за договорами купівлі-продажу, та які на момент укладення відповідних договорів не мали жодних обмежень. У подальшому ці земельні ділянки були передані в платне користування ТОВ «АГРО+». Але прокурором поданий негаторний позов, в якому зазначає, що на земельних ділянках відповідача знаходиться пам`ятка археології, а тому вимога про повернення земельних ділянок у власність держави може бути пред`явлене протягом усього часу, протягом якого триває порушення прав законного власника. Однак, виходячи з усталеної практики Верховного Суду, у тих випадках, коли майно вибуло з володіння власника і право власності на таке майно зареєстроване за іншим суб`єктом, власником заявляється саме віндикаційний позов, оскільки має місце порушення правомочності володіння особи. Та оскільки в даному позові мова йде про втрату публічним власником права володіння земельними ділянками історико-культурного призначення, прокурор для захисту права власності Держави повинен був звернутися до суду з віндикаційним позовом. Представник [PERSON] також вказав у відзиві, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем земельних ділянок, які були придбані нею у попередніх власників, та вона правомірно очікувала, що ці власники мали право розпоряджатися земельними ділянками, і покладалася в цьому питанні на відомості про речові права інших осбі на нерухоме майно. Тому [PERSON] не може бути позбавлена права власності на спірні земельні ділянки, оскільки являється їх добросовісним набувачем. Крім того, представник [PERSON] зауважив, що прокурором не були додані до позову докази того, що земельні ділянки, які належать [PERSON] , перетинаються із земельною діляною, на якій розташована пам`ятка археології - городище «Закозарівське», і що ці земельні ділянки були віднесені до земель історико-культурного призначення та на нх була виготовлена землевпорядна документація. У встановлений судом строк представником позивача Харківської обласної державної (військової) адміністрації Бринчак М.П. була подана відповідь від 10 липня 2023 року на відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Фадєєва О.П. (т. 2 а.с. 232-252). У відповіді представник [PERSON] вказала, що на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 07 травня 2008 року № 1250 був затверджений проект щодо відведення земельних ділянок у власність громадян для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Люботинської міської ради Харківської області за межами населених пунктів, з кадастровими номерами, зазначеними у позові. В подальшому, на підставі договорів купівлі-продажу у 2019 році спірні земельні ділянки перейшли у власніть відповідачів [PERSON] і [PERSON] , які, в свою чергу, передали спірні земельні ділянки в оренду ТОВ «АГРО+». Але вказані земельні ділянки взагалі не підлягали відчуженню у приватну власність, оскільки вони розташовані в межах пам`ятки археології місцевого значення городище «Закозарівське», яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України на підставі Наказу Міністерства культури та інформаційної політики України № 2088 від 03 вересня 2020 року під охоронним номером пам`ятки 4933-Ха. Тому, виходячи з вимог ст. 53 Земельного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини» спірні земельні ділянки відносяться до земель історико-культурного призначення. Також представник [PERSON] у відповіді на відзив посилалася на положення ч. 9 ст. 47 Закону України «Про землеустрій», в якій визначено, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій. В той же час, згідно з п. 12 Порядку обліку об`єктів культурної спадщини до прийняття рішення про визначення меж території пам`ятки її межі визначається відповідно до рекомендованих в обілковій документації описів меж. Так, був проведений порівняльний аналіз картографічних матеріалів обілкової документації пам`ятки археології місцевого значення городище «Закозарівське» з даними Державного земельного кадастру про розташування земельних ділянок, які перебувають у власності [PERSON] і [PERSON] , який вказав на те, що земельні ділянки знаходяться частково в межах території пам`ятки археології місцевого значення городище «Закозарівське». 20 липня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь прокурора від 17 липня 2023 року на відзив, поданий представником відповідача [PERSON] - адвоката Фадєєва О.П. (т. 3 а.с. 7-22). У відповіді прокурор вказав, що доводи, висловлені представником відповідача безпідставні, оскільки Верховний Суд неодноразово вказував на ефективність та правомірність звернення до суду саме з немоторним позовом про повернення земельної ділянки як належного способу захисту, зокрема, щодо тих земельних ділянок, які входять у межі пам`ятки археології. Тому Держава Україна в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації вправі вимагати усунення порушення шляхом заявлення негаторного позову про зобов`язання відповідача повернути таку ділянку. До того ж, заволодіння громадянами та юридичними особами землями, на яких розташовані пам`ятки археології є неможливим за жодним умов, на що також вказав у своїх постановах Верховний Суд. Та оскільки земельні ділянки, які наразі перебувають у власності відповідача [PERSON] , належать до земель історико-культурного призначення за фактом розташування на них об`єкта пам`ятки археології, раніше визначене цільове призначення таких земельних ділянок, як земель сільськогосподарського призначення, не впливає на їх правовий режим. Тому вимога до [PERSON] про повернення земельних ділянок у власність Держави є правомірною та обгрунтвоаною. Інших процесуальних заяв по суті справи учасниками справи не подано. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року провадження по справі було зупинено у зв`язку з призначенням на підставі клопотання представника відповідачів [PERSON] і [PERSON] - адвоката Фадєєва О.П. судової земельно-технічної експертизи, провадження якої було доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса». 22 квітня 2025 року до суду було повернуто з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» цивільну справу разом з висновком експерта, у зв`язку з чим, ухвалою від 29 квітня 2025 року провадження по справі було відновлено. Ухвалою від 30 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області Костогризов О.В., виступаючи з промовою, посилався на обставини, викладені в позові, та просив заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки вони заявлені з урахуванням існуючої практири Верховного Суду. Прокурор наполіг на тому, що усі земельні ділянки, які перебувають у вланості відповідачів, були відведені Харківською районною державною адміністрацією у 2008 році у приватну власність незаконно, бо про існування на цих землях пам`ятки архітектури городище «Закозарівське» було відомо ще з 1986 року. Також прокурор Костогризов О.В. просив не брати до уваги висновки судової експертизи, проведеної за клопотанням відповідачів, бо, на його думку, відповідачі помилилися з видом експертного дослідження, оскільки, заперечуючи існування пам`ятки археології на земельних ділянках, щодо яких заявлені позовні вимоги, слід було клопотати про призначення історико-археологічної експертизи. Але висновку такої експертизи відповідачами не представлено, тому отриманий висновок судової земельно-технічної експертизи не спростовуює обставини, на яких заснований позов до відповідачів. Представник Харківської обласної державної (військової) адміністрації Бринчак М.П. в судове засідання не з`явилась, але у поданій відповіді на відзив просила проводити розгляд справи за її відсутності та з урахуванням наданих нею у відповіді на відзив пояснень. Представник відповідачів [PERSON] і [PERSON] - адвокат Фадєєв О.П. в судовому засіданні, виступаючи з промовою, просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві, наголошуючи на тому, що відповідачі набули право власності на усі земельні ділянки добросовісно на підставі договорів купівлі-продажу, і що усі земельні ділянки були визначені в натурі на місцевості та щодо них була сформована технічна документація. Але прокурором ці важливі обставини не взяті до уваги під час підготовки позову. Разом з тим, пам`ятка археології городище «Закозарівське» ще з 1980-х років не має розробленої технічної документації та її межі на місцевості не сформовані. Через це неможливо з`ясувати межі перетину земельних ділянок, якими володіють відповідачі, з пам`яткою археології, що й підтверджено висновком судової земельно-технічної експертизи. Тому не можна покладати на відповідачів відповідальність на допушені органами державної влади недоліки науково-проектної та технічної документації щодо памякти археології. Також представник Фадєєв О.П. просив взяти до уваги, що в поданих разом з позовом документах, складених інженером-землевпроядником, позначено, що координати зовнішніх меж городища «Закозарівське» визначені ним дистанційно, тобто без виїзду на місцевість, що викликаю сумніви у достовірності та допустимості таких даних. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином. Але суд бере до уваги, що у своєму зверненні від 30 травня 2023 року [PERSON] просив проводити розгляд справи за його відсутності. Тому суд дійшов переконання, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «АГРО+» Овчінніков Ю.В. в судовому засіданні, виступаючи з промовою, просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості, оскільки відсутні підстави для витребування земельних ділянок від відповідачів на користь Держави. Представник відповідача зауважив, що на протязі останніх 40 років уповноваженими органами державної влади чи іншими організаціями не були проведені дослідження земельних ділянок на предмет виявлення залишків пам`ятки археології городище «Закозарівське», не оформлені жодні документи для внесення пам`ятки археології до відповідного Державної реєстру нерухомих пам`яток України, та навіть Харківська обласна державна адміністрація після видання Міністерством культури та інформаційної потітики України наказу від 03 вересня 2020 року не вчинила жодних дій, які зобов`язана була вчинити відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини. Саме тому судовий експерт під час проведення дослідження не зміг ідентифікувати межі земельної ділянки пам`ятки археології городище «Закозарівське», оскільки відсутня технічна документація. Це в свою чергу викликає нерозуміння того, яким чином геодезист, залучений прокурором, здійснив визначення меж пам`ятки археології. Разом з тим, земельні ділянки, які наразі орендуються підприємством у відповідачів, були відчужені на користь відповідачів на підставі договорів купівлі-продажу без жодних застережень чи обмежень у використанні за призначенням, та на ці ділянки була сформована технічна документація з визначення меж на місцевості. Також представник Овчінніков Ю.В. акцентував увагу на тому, що Третя особа Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Нявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. В судовому засіданні, вислухавши промови учасників справи та їх представників, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Звернення прокурора до суду із вказаним позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішення суспільно-значимого питання - повернення особливо цінних земель у власність держави, які не можуть перебувати у приватній власності, та які незаконно вибули з володіння держави. З матеріалів справи вбачається, що прокурором дотримано вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо попереднього звернення до уповноважених органів у спірних правовідносинах та обґрунтовано підстави для здійснення представництва інтересів держави внаслідок бездіяльності останніх. Так, на виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» 21 лютого 2023 року за № 62-820ВИХ-23 (т. 1 а.с. 189-191) на адресу Харківської обласної військової адміністрації першим заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області було скеровано лист, в якому зазначено на виявлені порушення інтересів держави щодо спірних земельних ділянок та запропоновано вжити заходів щодо їх усунення, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Натомість з листа ГУ Держгеокадастру в Харківській області від 01 березня 2023 року, адресованого Харківській окружній прокуратурі Харківської області вбачається, що звернення прокурора було передано для розгляду від Харківської обласної військової адміністрації до Головного Управління, яке не наділено повноваженнями для вжиття заходів реагування на виявлені прокурором порушення земельного законодавства. З цього випливає, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. І те що відповідний державний орган самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, є достатнім аргументом для підтвердження підстав для представництва прокурором інтересів Держави. З представлених сторонами документів вбачається, що розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 07 травня 2008 року № 1250 (т. 1 а.с. 32-34) затверджено проект щодо відведення земельних ділянок (для передачі їх у власність) 157 громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту на території Люботинської міської ради Харківського району Харківської області. На підставі вказаного розпорядження у власність громадян, з видачею у подальшому державних актів про право власності на землю, були відведені, серед іншого, земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035 (Державний акт ЯЕ № 523962 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0036 (Державний акт ЯЕ № 523963 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0037 (Державний акт ЯЕ № 523964 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0038 (Державний акт ЯЕ № 523943 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0039 (Державний акт ЯЕ № 523939 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0040 (Державний акт ЯЕ № 523940 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0041 (Державний акт ЯЕ № 523968 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0042 (Державний акт ЯЕ № 523969 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0048 (Державний акт ЯЕ № 523975 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0049 (Державний акт ЯЕ № 523976 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0050 (Державний акт ЯЕ № 523977 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0051 (Державний акт ЯЕ № 523978 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0052 (Державний акт ЯЕ № 523979 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0053 (Державний акт ЯЕ № 523980 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0054 (Державний акт ЯЕ № 523981 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0055 (Державний акт ЯЕ № 523982 від 23 травня 2008 року), 6311200000:53:001:0056 (Державний акт ЯЕ № 523983 від 23 травня 2008 року), цільове призначення яких було визначено для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 35-51). В подальшому, через укладення низки договорів купівлі-продажу, зокрема договорів від 03 жовтня 2019 року за реєстр. №№ 4885, 4887, 4889, 4891, 4893, 4895, 4897, 4891, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Ільїною І.М., відповідач [PERSON] набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042, що розташовані на території Люботинської міської ради Харківської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 86-93). В тексті кожного з договорів купівлі-продажу, в пункті 7, зазначено, що відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 12 вересня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, підтверджено відсутність зареєстрованих обмежень у використанні земельних ділянок, встановлених Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051. Так само, через укладення низки договорів купівлі-продажу, зокрема договорів від 30 вересня 2019 року за реєстр. №№ 4544, 4546, 4548, 4550, 4552, 4554, 4556, 4558, 4560, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Ільїною І.М., відповідач [PERSON] набула право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0048, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0054, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0056, що розташовані на території Люботинської міської ради Харківської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 94-102). В тексті кожного з договорів купівлі-продажу, в пункті 7, зазначено, що відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 12 вересня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, підтверджено відсутність зареєстрованих обмежень у використанні земельних ділянок, встановлених Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051. Надалі, відповідач [PERSON] передав належні йому на праві власності земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042, що розташовані на території Люботинської міської ради Харківської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в оренду ТОВ «АГРО+», яке є відповідачем в даній справі, на підставі договорів оренди землі від 22 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 103-118). Відповідач [PERSON] також передала належні їй земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0048, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0054, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0056, що розташовані на території Люботинської міської ради Харківської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в оренду ТОВ «АГРО+» на підставі договорів оренди землі від 11 листопада 2019 року (т. 1 а.с. 119-136). Крім того, відповідачем [PERSON] щодо кожної з належних йому земельних ділянок з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042, були укладені з відповідачем [PERSON] спадкові договори, посвідчені від 17 лютого 2021 року та 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом ХМНО Ільїною І.М. за реєстр. № 751, 753, 755, 757, 759, 761, 763, 765 (т. 1 а.с. 137-144). Реєстрація права власності відповідача [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0035, 6311200000:53:001:0036, 6311200000:53:001:0037, 6311200000:53:001:0038, 6311200000:53:001:0039, 6311200000:53:001:0040, 6311200000:53:001:0041, 6311200000:53:001:0042, а також реєстрація речових прав ТОВ «АГРО+» на вказані земельні ділянки та обтяження у виді заборони щодо вказаних земельних ділянок на підставі спадкових догорів підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 квітня 2023 року, сформованими прокурором і доданими до позовної заяви (т. 1 а.с. 145-161). Реєстрація права власності відповідача [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами 6311200000:53:001:0048, 6311200000:53:001:0049, 6311200000:53:001:0050, 6311200000:53:001:0051, 6311200000:53:001:0052, 6311200000:53:001:0053, 6311200000:53:001:0054, 6311200000:53:001:0055, 6311200000:53:001:0056, а також реєстрація речових прав ТОВ «АГРО+» на вказані земельні ділянки підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 квітня 2023 року, сформованими прокурором і доданими до позовної заяви (т. 1 а.с. 162-179). Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майно, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Землі історико-культурного призначення відносяться до особливо цінних земель (пункт «г» ч. 1 ст. 150 ЗК України). Відповідно до ст. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать земельні ділянки, призначені для збереження та обслуговування пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів), Статтею 54-1 ЗК України передбачено, що з метою охорони культурної спадщини на використання земель у межах території пам`ятки культурної спадщини встановлюються обмеження відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини». Обмеження у використанні земель у межах території пам`ятки культурної спадщини поширюються на усі розташовані в межах цих територій та об`єктів землі незалежно від їх цільового призначення. Межі території, на яку поширюються такі обмеження, визначаються відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» і зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації, науково-проектній документації у сфері охорони культурної спадщини. Відомості про зазначені обмеження у використанні земель вносяться до Державного земельного кадастру. Відповідно до п. «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі під об`єктами природно-заповідального фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Отже, землі історико-культурного значення, на яких розташовані пам`ятки археології, віднесено до категорії особливо цінних земель і такі землі за законом не можуть передаватись у приватну власність взагалі, та на їх використання поширюються обмеження, зазначені в документації із землеустрою та науково-проектній документації у сфері охорони культурної спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, слід зазначити, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями, на яких розташовані пам`ятки археології (перехід до таких осіб права володіння цими землями), є неможливим за законом. Розташування таких земель вказує на неможливість виникнення приватного власника. Відтак, зайняття земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, слід розглядати як непов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року справа № 557/303/21 (провадження № 61-3305св22), від 17 травня 2023 року справа № 748/1335/20 (провадження № 61-11516св22). Таким чином, власник земельної ділянки (Держава), на якій розташовані пам`ятки археології, може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, вимагаючи повернути таку ділянку у його володіння, що відповідає вимогам негаторного позову і є належним способом юридичного захисту інтересів держави. В позовній заяві прокурор стверджує, що усі спірні земельні ділянки, якими володіють відповідачі [PERSON] і [PERSON] , були набуті у власність незаконно, оскільки частково перебувають в межах пам`ятки археології городище «Закозарівське», а тому підлягають поверненню Державі в особі Харківської обласної військової адміністрації. Згідно ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З наявних в справі письмових доказів вбачається, що рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів № 118 від 17 березня 1986 року був затверджений Список пам`яток культури, які розташовані на території Харківської області, та одночасно зобов`язано виконавчі комітети міських та районних Рад народний депутатів забезпечити облік, охорону, вивчення і використання пам`яток. Додатком до цього рішення є Список виявлених та споруджених пам`яток археології, історії та мистецтва, в якому під № 90 є запис про пам`ятку, яка знаходиться на території Харківського району Харківської області - городище «Закозарівське», адреса: с. Смородське, Люботинської міської ради; перебуває на утриманні Експериментальної бази «Коммунар» (т. 1 а.с. 14-16). Іншим рішенням виконавчого комітету Харківської обласної ради народних депутатів № 184 від 20 квітня 1987 року був доповнений список пам`яток, на які встановлюються охоронні зони. Додатком до цього рішення є Список пам`яток археології, на які встановлюються охоронні зони, в якому під № є запис про пам`ятку, яка знаходиться на території Харківського району Харківської області - городище «Закозарівське», адреса: с. Смородське, Люботинської міської ради, в 1 км на захід від селища, на лівому березі річки Березовая, правої притоки ріки Уди; перебуває на утриманні Експериментальної бази «Коммунар». Вказаним вище рішенням щодо городищ встановлено охоронну зону по всій площі пам`ятки\~ та на відстані 50 метрів від збережених валів та рвів городища (т. 1 а.с. 17-19). Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України № 2088 від 03 вересня 2020 року «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» було вирішено занести до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини, які перебувають на обліку відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини» у Харківській області згідно з переліком, відповідно до додатку (т. 1 а.с. 29). Додатком до Наказу № 2088 від 03 вересня 2020 року є Перелік пам`яток культурної спадщини, які заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення, в якому під № 481 позначено об`єкт - городище «Закозарівське», місце розташування - с. Смородське, Люботинської міської ради, пам`ятка археології, існуючий охоронний № 2165, присвоєний новий охоронний № 4933-Ха (т. 1 а.с. 30-31). Іншими пунктами Наказу № 2088 від 03 вересня 2020 року покладено обов`язок на Харківську обласну державну адміністрацію вчинити наступні дії: 1) поінформувати власників об`єктів культурної спадщини або уповноважені ними органи про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; 2) протягом 2020 року забезпечити приведення облікової документації на пам`ятки, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, у відповідність до цього наказу; 3) забезпечити формування облікових справ на пам`ятки культурної спадщини у паперовій та електронній формах; 4) у місячний строк визначити межі та режими використання території пам`яток. Цим же Наказом, в пункті 3, передбачено, що до прийняття в установленому порядку рішення про визначення меж території і режимів використання пам`яток культурної спадщини згідно з переліком, що додається до цього наказу: 1) межі території визначити відповідно до абзацу другого пункту 12 розділу IV Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 р. № 158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 року за № 528/23060 (у редакції наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року № 501); 2) режим використання пам`яток культурної спадщини встановлювати відповідно до рекомендованих в обліковій документації режимів використання. Представники відповідачів під час розгляду справи не заперечували проти факту існування пам`ятки археології городище «Закозарівське», але заперечували проти доводів прокурора про те, земельні ділянки відповідачів знаходяться в межах земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, оскільки межі цієї ділянки не визначені у встановленому порядку. Разом з тим, ані прокурором, ані позивачем не надано доказів вчинення Харківською обласною державною адміністрацією на виконання Наказу № 2088 від 03 вересня 2020 року дієвих заходів з визначення меж пам`ятки культурної спадщини - городище «Закозарівське», Як передбачено ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини», об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України об`єкта культурної спадщини за категорією пам`ятки місцевого значення проводяться рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням громадських об`єднань, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання. Об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини надає органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органам охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, відповідним виконавчим органам сільської, селищної, міської ради витяги з Реєстру щодо пам`яток, які розташовані на їхніх територіях. Визначення категорії пам`яток для внесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (скорочено Реєстр) передбачено Порядком, затвердженим постановою КМУ № 452 від 22 травня 2019 року. В пункті 4 цього Порядку передбачено, що об`єкти культурної спадщини, які пропонуються для внесення до Реєстру за категорією місцевого значення, повинні зберегти свою автентичність (пам`ятка повинна значною мірою зберегти свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні культурні нашарування) та мати одну або більше з таких ознак: 1) мали вплив на розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; 2) пов`язані з історичними подіями, віруваннями, життям і діяльністю людей, які зробили значний внесок у розвиток культури певного населеного пункту чи регіону; 3) є культурною спадщиною національної меншини чи регіональної етнічної групи. Попередню оцінку відповідності об`єкта культурної спадщини вказаним ознакам проводить розробник облікової документації, що складається відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, який затверджується Міністерством культури та стратегічних комунікацій України (скорочено МКСК) (пункт 5 Порядку). Відповідність об`єктів культурної спадщини ознакам, передбаченим пунктом 4 цього Порядку, встановлюється під час їх внесення до Реєстру в установленому законодавством порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» наказом Міністерства культури України № 158 від 11 березня 2013 року був затверджений Порядок обліку об`єктів культурної спадщини. Цей Порядок визначає єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів, а також порядок переміщення (перенесення) пам`ятки. У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: Державний реєстр нерухомих пам`яток України - банк даних, сформованих за єдиними ознаками та принципами, що містить відомості про пам`ятки культурної спадщини; Пунктом 5.1. розділу V Порядок обліку об`єктів культурної спадщини передбачено, що подання щодо занесення до Реєстру об`єктів культурної спадщини, зазначених у розділі VIIІ цього Порядку (тобто пам`ятки культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом), подаються Ініціатором до МКСК. Пунктом 5.10. розділу V Порядку передбачено, що після занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру, орган охорони культурної спадщини, повноваження якого поширюються на територію розміщення пам`ятки культурної спадщини, ініціює розроблення паспорту пам`ятки культурної спадщини відповідно до виду пам`ятки за формою, наведеною у додатку 9 або додатку 10 до цього Порядку. Відсутність у нерухомого об`єкта культурної спадщини паспорту пам`ятки культурної спадщини не впливає на його статус пам`ятки культурної спадщини (п. 5.13. розділу V Порядку). Після занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру і набуття ним статусу пам`ятки, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, на території якої розташована пам`ятка, власник пам`ятки чи уповноважені ним органи (особи) забезпечують розроблення технічної документації із землеустрою щодо визначення меж території пам`ятки, що є складовою облікової документації на пам`ятку і вноситься після її затвердження до складу облікової справи (п. 5.14. розділу V Порядку). Аналізуючи наведені вище положення нормативно-правових актів, суд робить висновок, що можна визначити певну послідовність дій, які мають бути вчиненні для того, щоб об`єкт культурної спадщини набув статусу пам`ятки культурної спадщини місцевого значення: 1) виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації забезпечують уповноважені органи, а також районні державні адміністрації, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; 2) складання облікової документації на нерухомий об`єкт культурної спадщини і взяття його на державний облік; 3) внесення об`єкту культурної спадщини на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, до Переліку об`єктів культурної спадщини, які будуть занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; 4) занесення об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та надання органу виконавчої влади обласного рівня Витягу з Реєстру щодо пам`яток, які розташовані на їхніх територіях; 5) розроблення паспорту пам`ятки культурної спадщини орган охорони культурної спадщини; 6) розроблення органом місцевого самоврядування технічної документації із землеустрою щодо визначення меж території пам`ятки. Як було зазначено вище, представник відповідача ТОВ «АГРО+» Овчінніков Ю.В. у відзиві посилався на ту обставину, що відомості про пам`ятку культурної спадщини городище «Закозарівське» відсутні в Державному реєстрі нерухомих пам`яток України. Так, на сайті Міністерства культури України в мережі Інтернет розміщена інформація у відритому доступі за посилання https://mcsc.gov.ua/wp-content/uploads/2025/10/dodatok-do-lyst-01-01-127-harkivska-oblast_stanom-na-07.07.2025.pdf про пам`ятки місцевого значення на території Харківської області, занесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Але в Реєстрі відсутня інформація про місцезнаходження на території Харківського району та м. Люботин Харківської області пам`ятки археології городище «Закозарівське». З наведеного суд робить висновок, що відсутність інформації про занесення об`єкта культурної спадщини городище «Закозарівське» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятки археології місцевого значення свідчить про те, що ані органами охорони культурної спадщини, ані Харківської обласною державною адміністрацією чи іншими виконавчими органами не були розроблені паспорт пам`ятки культурної спадщини та технічна документація із землеустрою щодо визначення меж території пам`ятки. Вказані документи разом з науково-проєктною документацією з визначення режимів використання пам`ятки, її території, меж та режимів зон охорони пам`ятки являються складовими елементами облікової справи пам`ятки культурної спадщини. Але прокурором та позивачем під час розгляду справи вказані документи в якості доказів не надані. Від так відсутність належних та допустимих доказів у вигляді документів, які складають облікову справу пам`ятки культурної спадщини городище «Закозарівське», позбавляє можливості перевірити та встановити межі та режими використання території пам`ятки. Прокурором до позову додана облікова картка (т. 1 а.с. 20-21) на об`єкт культурної спадщини Городище «Закозарівське», яка була складена 11 січня 2018 року начальником Управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації О.А. Яциною на виконання вимог Порядку визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого Постановою КМУ № 1760 від 27 грудня 2001 року, але який втратив свою чинність 01 червня 2019 року. Вказаним Порядком було передбачено, що облікова документація, яка включає в себе, серед іншого, обліку картку, складається спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини, до яких належать орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні держадміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, на кожний об`єкт культурної спадщини, що пропонується відповідним органом охорони культурної спадщини для занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Дослідивши подану прокурором облікову картку об`єкт культурної спадщини місцевого значення - Городище «Закозарівське», суд зауважує на наявність в ній відмітки про те, що науково-проектна документація на вказаний об`єкт не розроблялась, та відмітки про місцезнаходження об`єкта: Харківська область, Люботинська міська рада, 0,54 км на захід від с. Смородське, в 0,4 км на північний схід від ставка. Отже, зі змісту цієї облікової картки вбачається, що розташування городища «Закозарівське» позначено лише орієнтовно, його конфігурація не визначена та залежить від додаткових чинників це межа с. Смородське, яка не визначена, та ставок, тобто водний об`єкт, який не позначений географічно. Від так визначити межі території городища «Закозарівське» та місце його фактичного розташування з цього документу неможливо. До того ж слід взяти до уваги той факт, що облікова картка на об`єкт культурної спадщини Городище «Закозарівське», яка була складена 11 січня 2018 року, втратила своє юридичне значення через втрату чинності 01 червня 2019 року Порядком визначення категорій пам`яток для занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, затвердженого Постановою КМУ № 1760 від 27 грудня 2001 року. Разом із тим, прокурором до позову доданий лист ТОВ «ГЕОСПЕКТР» № 1 від 10 січня 2023 року щодо проведених інженером-землевпорядником робіт з дистанційного зондування землі в системі координат щодо визначення координат видимої зовнішньої межі городища «Закозарівське», яке знаходиться на південному сході масиву земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Люботинської міської ради Харківської області (т. 1 а.с. 180-188). В листі Товариства зазначається, що городище «Закозарівське» займає площу 14,9906 га, і що на його території частково розташовані 17 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Оцінюючи поданий документ, суд ставиться до нього критично та не визнає його належним і допустимим доказом з таких підстав. Як було вказано судом вище, відповідачі не заперечували проти існування пам`ятки археології городище «Закозарівське», але не погоджувались з доводами прокурора про те, що спірні земельні ділянки розташовані на території городища, тобто накладаються одне на одного. Натомість в листі ТОВ «ГЕОСПЕКТР» № 1 від 10 січня 2023 року мова йде про проведення дистанційного зондування землі на південному сході масиву земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Люботинської міської ради Харківської області, що не можна ототожнювати з проведенням робіт з формування та складання технічної документації із землеустрою щодо визначення меж території пам`ятки. Але в листі не відображено, яким чином інженером-землевпорядником були визначені видимі межі городища «Закозарівське», враховуючи, що в просторовому вимірі місцезнаходження городища вказано лише з прив`язкою до селища Смородське і водного об`єкту. Отже такий лист з графічними та схематичними додатками не являється офіційною технічною документацією із землеустрою щодо визначення меж території пам`ятки археології городище «Закозарівське». До того ж, до листа ТОВ «ГЕОСПЕКТР» не додані документи, які підтверджують наявність в Товариства права на складання, виготовлення облікової документації на об`єкти культурної спадщини; проведення науково-пошукових робіт у сфері охорони археологічної спадщини; проведення досліджень на об`єктах археологічної спадщини, та у разі потреби утворювати комісії та експертні групи з питань, що належать до компетенції органів у сфері охорони культурної спадщини. Отже, лист ТОВ «ГЕОСПЕКТР» № 1 від 10 січня 2023 року щодо порушення меж охоронної зони пам`ятки археології городище «Закозарівське» не може розцінюватись як висновок спеціаліста. Натомість, за ініціативою відповідачів [PERSON] і [PERSON] експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса» була проведена судова земельно-технічна експертиза № 7249 від 10 квітня 2025 року, у висновку якої (т. 4 а.с. 29) експертом вказано про неможливість встановити достовірно накладення та перетин спірних земельних ділянок із земельною ділянкою, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення Городище «Закозарівське» поблизу с. Смородське Люботинської міської ради. У висновку вказано, що експертом досліджено інформацію, отриману від ГУ Держгеокадастру у Харківській області щодо наявних каталогів координат поворотних точок меж спірних земельних ділянок, які належать відповідачам, та взято до уваги те, що в листі від 14 лютого 2025 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області повідомило про відсутність затвердженого проекту землеустрою щодо організації та встановлення меж території на земельну ділянку, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення Городище «Закозарівське», а також координат поворотних точок меж земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології. Таким чином прокурором та позивачем під час розгляду справи не надані належні та допустимі докази на підтвердження доводів щодо визначення на місцевості чітких меж об`єкту культурної спадщини городище «Закозарівське» та того, що спірні земельні ділянки розташовані саме в межах території земельної ділянки, на який розташована пам`ятка археології місцевого значення Городище «Закозарівське». Підсумовуючи усе викладене вище, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про незаконне передання у власність відповідачів [PERSON] і [PERSON] земельних ділянок історико-культурного призначення, не підтверджені у належний спосіб. Окремо суд вважає за необхідне стосовно доводів прокурора про необхідність повернення у власність Держави спірних земельних ділянок вказати про таке. Суд погоджується з тим, що повернення у володіння держави земельної ділянки, незаконно переданої у власність фізичній особі органом виконавчої влади, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель історико-культурного призначення. В сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.ст. 14, 19 Конституції України). Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Прокурор у позові, спираючись на правові висновки Верховного Суду, вказав, що ефективним способом захисту порушеного права держави на спірні земельні ділянки є їх повернення у власність держави від останнього набувача. Оспорення рішень органу місцевого самоврядування, а також правочину з відчуження земельної ділянки не є необхідним для ефективного способу захисту прав та інтересів держави. Разом з тим, в спорі, який виник між прокурором та відповідачами, суттєве значення, на думку суду, може мати та обставина, що у випадку доведення прокурором обґрунтованості своїх доводів про перебування спірних земельних ділянок в межах об`єкту культурної спадщини не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, повернення усіх спірних земельних ділянок призведе до того, що відповідачі будуть позбавлені права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку, на який розташована пам`ятка археології, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність відповідачів якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним. Подібний правовий висновок був наведений Великою Палатою Верховного Суду в справі № 446/478/19, постанова від 22 січня 2025 року. Велика Палата ВС зазначила, що витребування як належний спосіб захисту в цій справі не може бути застосоване щодо всієї земельної ділянки. Така вимога може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на смугу відведення залізниці. Захистити право без ідентифікації земельної ділянки неможливо (див. близькі за змістом висновки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 441/123/16). Отже, для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для витребування якої наявні - тобто така земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Виходячи із наведеного правового висновку, і трансполюючи його на дану справу, уразі доведення належними доказами факту протиправного відведення на користь відповідачів земельних ділянок історико-культурного призначення у прокурора виникає додатковий обов`язок ідентифікувати, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі саме ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку пам`ятки археології. З огляду на викладене вище, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Так, матеріалами справи підтверджено те, що відповідачами [PERSON] і [PERSON] були понесені витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи № 7249 від 10 квітня 2025 року, в розмірі 26883,44,00 грн та 29912,56 грн відповідно. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18, від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 18 березня 2020 року у справі № 553/2759/18, від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20). Також Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц). Отже, під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава. Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави. Водночас в обох цих випадках прокурор здійснює представництво держави, яка і є фактичною стороною у справі. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України). Частина 3 ст. 56 ЦПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 4 цієї статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Водночас ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав представництва. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 та від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20). Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21). Частиною 5 ст. 56 ЦПК України встановлено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. За приписами ч. 1 ст. 57 ЦПК України органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. Частини 1 та 2 ст. 43 ЦПК України містять переліки прав та обов`язків учасників справи, які не є вичерпними. Велика Палата Верховного Суду в постанові 05 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21 вказала на те, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. З урахуванням наведеного, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат. З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку саме на прокурора мають бути покладені витрати відповідачів [PERSON] і [PERSON] , пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Суд зазначає, що у системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про прокуратуру»). Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури (ч. 2 ст. 10 Закону України «Про прокуратуру»). Керівник обласної прокуратури представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями (п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про прокуратуру»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» у системі прокуратури України на даний час діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором. Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що керівник окружної прокуратури представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями. Керівники окружних прокуратур, їх перші заступники та заступники, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», наділені правом подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства. Отже подаючи позов в інтересах держави керівник (його заступник) представляє відповідну прокуратуру, яка є юридичною особою у відносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціям. Оскільки Харківська окружна прокуратура Харківської області не має статусу юридичної особи, діє без ідентифікаційного коду (який є обов`язковим реквізитом виконавчого документу) та підпорядкована Харківській обласній прокуратурі (ідентифікаційний код 02910108), тому саме на Харківську обласну прокуратуру як юридичну особу мають бути покладені витрати відповідачів на залучення експертів. Також суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання щодо скасування заходів забезпечення позову, застосованих за заявою прокурора, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, яка передбачає, що суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови в задоволення позову.

Outcome: approved