Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

13 березня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд поновити строк позовної давності для подання позову, стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором, витрати на сплату судового збору та витрати на правову допомогу (вхідний №10003, а.с.1-6 т.1). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 12.11.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі Банк) та [PERSON] , укладено угоду № 200144434 щодо кредитування (далі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 16350 грн зі встановленим строком користування: з 12.11.2014 до 20.05.2017, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти, у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої ТОВ «Діджи Фінанс» визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. Щодо реєстру кредитних договорів (відступлених) до договору відступлення прав вимоги 20.07.2020, то позивач зазначає, що, оскільки кредитний портфель придбано з електронного аукціону Національної електронної біржі (протокол №UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020), то інформація про відступлення права вимоги міститься в публічному доступі на сайтах https://zakupivli.pro/auctions/ua-ea-2020-06-09-000032-b та https://torgi.fg.gov.ua/216108. Крім того позивач у мотивувальній частині позовної заяви також зазначає про те, що 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлений права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору. Таким чином, Банк, правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. У зв`язку з цим позивач зазначає, що, станом на 04.02.2025, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 50932,10 грн, з яких: 16293,27 грн заборгованість за кредитом, та 34638,83 грн. заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020 та зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Аналізуючи означену норму матеріального права, позивач робить висновок, що нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Підсумовуючи викладене, позивач у позові зазначає, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 200144434 від 12.11.2014 становить 50 932,10 грн, а сума збитків з урахуванням 3% річних 4 588,08 грн, та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 23 971,73 грн, а разом заборгованість становить 79 491,91 грн. Щодо строків позовної давності, то ТОВ «Діджи Фінанс» зазначає про таке. Приналежність права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс», було предметом спору у справі № 910/11298/16, що розглядалася Господарським судом міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. У цьому контексті позивач у позові зазначає, що оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 не були передані ТОВ «Діджи Фінанс». Лише під час примусового виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс», на початку 2023 року, оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «Діджи Фінанс». Саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, в деяких випадках за частиною кредитних договорів призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності, оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку (ч. 5 ст. 267 ЦКУ). Фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування (анкета боржника, надані ним ідентифікаційні дані, що свідчать про виявлення сторони інтересу в укладенні такої угоди та інших документів, які свідчать про наявність правовідносин щодо кредитування між боржником та Банком) унеможливлювала реалізацію прав позивача на звернення до суду із захистом своїх власних інтересів. Лише після отримання таких документів, позивач почав здійснювати процедури задля захисту власних інтересів, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовною заявою. Підсумовуючи викладене позивач просить суд поновити строк позовної давності для подання позову до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200144434 від 12.11.2014; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за договором № 200144434 від 12.11.2014 у загальному розмірі 79 491,91 грн, яка складається з: суми заборгованості 50 932,10 грн, суми інфляційних втрат 23 971,73 грн, суми 3% річних - 4 588,08 грн; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 30 хв 21 квітня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.139 т.2). 14.04.2025 представником відповідача [PERSON] адвокатом Хатковим А.В. (ордер серії СА №1117826 від 02.04.2025, а.с.146 зворот т.2) до суду скеровано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого сторона відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» в повному обсязі, застосувавши до спірних правовідносин строк позовної давності (вхідний №14770, а.с.150-154 т.2). Відзив на позовну заяву представник відповідача обгрунтовує тим, що дійсно 12.11.2014 [PERSON] звернулася до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою (офертою) №200144434, якою запропонувала банку укласти із нею договір про надання та використання платіжної картки на умовах, викладених в заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку, зазначених в ОП заяви та Тарифах по картках банку. У межах цього договору відповідач просила для здійснення операцій за рахунком картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку картки, встановити їй кредитний ліміт в межах якого вона має право здійснювати операції з використання картки за рахунок наданого банком кредиту під операції з карткою та здійснювати, згідно ст. 1069 ЦК України, кредитування рахунку картки. Найменування продукту: прибуткова картка «+Кредитка» (не іменна). Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику у користування кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, з встановленим строком кредиту 12 місяців (з 12.11.2014 по 12.11.2015), що підтверджується п. ІІІ довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту. Також представник відповідача у відзиві зазначає, що позивач, на підтвердження наявності заборгованості відповідача та її розміру, надав до суду виписку з особового рахунку [PERSON] , однак розрахунку заборгованості за відсотками за кредитним договором №200144434 від 12.11.2014 позивачем до суду не надано. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами в розмірі 34638 грн 83 коп, однак не надав суду жодних доказів щодо підстав та способу нарахування заборгованості за відсотками у пред`явленому розмірі. Крім того представник відповідача [PERSON] адвокат Хатковий А.В. у відзиві зазначає, що 20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ, у відповідності до якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 200144434 від 12.11.2014. Згідно з п. 2 вищевказаного договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Діджи Фінанс» набуває усі права кредитора до боржників в день настання відкладальної обставини відповідно до п. 16-1 цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання ПАТ «Банк Михайлівський» у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. На виконання вимог п. 4 договору про відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» було у повному обсязі сплачено на користь ПАТ «Банк Михайлівський» ціну договору на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону) - № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020, переможцем яких стало ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги ( Додаток № 1) до Договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200144434 від 12.11.2014 в сумі 50932,10 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 16293,27 грн., заборгованість по відсотках 34638,83 грн. Проте позивач також просить стягнути з відповідача суму збитків з урахуванням 3% річних в сумі 4588,08 грн та суму збитків інфляційний витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань в розмірі 23971,73 грн. Відповідач не погоджується з такими вимогами з огляду на наступне. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем заявлено вказані вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат за період з 04.02.2022 по 04.02.2025 та 3 % річних за період з 04.02.2022 по 04.02.2025. При цьому позивачем не враховано положення пунктів 15,18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, якими встановлена заборона щодо нарахування 3 процентів річних та інфляційних втрат на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з підстав карантинних обмежень, пов`язаних з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також воєнного стану. Підсумовуючи викладене, представник відповідача робить висновок, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості за вказаний період є безпідставними, оскільки не відповідають приписам пунктів 15 та 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. Щодо необхідності застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, то представник відповідача адвокат Хатковий А.В. у відзиві на позов зазначає про таке. Між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 № 7_БМ. До ТОВ «Діджи Фінанс» від ПАТ «Банк Михайлівський» перейшли права та обов`язки тільки за визначеним переліком кредитних договорів, тобто ТОВ «Діджи Фінанс» не є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» за всією діяльністю банку. Із поданих матеріалів позовної заяви вбачається, що за кредитним договором №200144434 від 12.11.2014, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , останній були надані у користування кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок на строк з 12.11.2014 по 12.11.2015. Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту, ПАТ «Банк Михайлівський» мав право від дня завершення строку кредиту, тобто 12.11.2015, та протягом наступних трьох років, звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права. Однак, вказаним правом не скористався. Відтак, загальний строк позовної давності сплинув 12.11.2018. У цьому контексті відповідач просить звернути увагу суду на те, що наведені обставини пропуску позивачем строку позовної давності, не дають підстав для поновлення або не застосування строку позовної давності з урахуванням того, що вказані події виникли після 12.11.2018, тобто, після спливу загального строку позовної давності за кредитним договором № 200144434 від 12.11.2014 . Представник відповідача у відзиві на позов наголошує, що уклавши договір відступлення прав вимоги, позивач набув права вимоги щодо відповідача по спірному кредитному договору, але пропустив строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідача, оскільки такий строк був пропущений попереднім кредитором. Підсумовуючи викладене, представник відповідача [PERSON] адвокат Хатковий А.В. просить суд застосувати строк позовної давності на пред`явлення позову до відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №200144434 від 12.11.2014 року в повному обсязі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 розгляд справи був відкладений до 14 год 30 хв 21 травня 2025 року; також цим судовим рішенням визнано обов`язковою явку представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання (а.с.161 т.2). Розгляд справи, що був призначений 21 травня 2025 року о 14 год 30 хв, відкладений до 10 год 00 хв 23 червня 2025 року з підстав зайнятості складу суду під час розгляду іншої цивільної справи, про що секретарем судових засідань складена відповідна довідка (а.с.170 т.2). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.06.2025 позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без руху на підставі ч.11 ст.187 ЦПК України (а.с.176-177 т.2). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2025 продовжено розгляд справи за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; розгляд справи призначено о 12 год 00 хв 06.08.2025 (а.с.182, т.2). Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.08.2025 розгляд справи був відкладений до 15 год 30 хв 06.10.2025 (а.с.180-181, т.2). Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.10.2025 розгляд справи був відкладений до 09 год 50 хв 17.10.2025 (а.с.201-202, т.2). Представник позивача Литвин Д.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, передбачених у мотивувальній частині позовної заяви, та просив суд їх повністю задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви. Проте 16 жовтня 2025 року судова повістка про виклик повернулася до суду із зазначенням підстав її повернення оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (дата штемпеля на ф.20: 14.10.2025): адресат відсутній за вказаною адресою. Пунктом 4 ч.8 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що саме 14 жовтня 2025 року проставлено оператором поштового зв`язку в поштовому повідомленні відмітку про відсутність відповідача за адресою реєстрації місця проживання, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] не повідомила суду іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, тому суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача [PERSON] про дату (17 жовтня 2025 року), час (09 год 50 хв) і місце (м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, 3-й поверх) судового засідання. Представник відповідача адвокат Хатковий А.В. у судове засідання також не з`явився, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтерджується матеріалами справи (а.с.207 зворот т.2). Водночас, представник відповідача адвокат Хатковий А.В., 18.04.2025 через підсистему «Електронний суд», подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність як відповідача, так і його як представника відповідача; під час ухвалення судового рішення просив суд взяти до уваги доводи та заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву (вхідний №15639 від 21.04.2025, а.с.158 т.2). 17 жовтня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи,

Outcome: partial