Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Кушнеренко Т.В. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 16.03.2024 між [PERSON] (надалі позивач) та [PERSON] укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Колядою О.П. Відповідно до п. 1 Договору сторони домовилися про те, що позивач при укладені даного договору передав у позику відповідачу строком до 16.03.2025 грошові кошти в сумі 8000 (всім тисяч) доларів США 00 центів. Згідно із п. 2 Договору сторони домовилися, що дана сума є безпроцентною. П.3 Договору передбачає, що грошові кошти, які є предметом цього договору, були передані позивачем відповідачу до підписання цього договору. Наявність підписів сторін на цьому договорі свідчить про те, що грошові кошти отримані відповідачем і цей договір є укладеним з моменту передання грошових коштів. Згідно із п. 4 Договору відповідач взяв на себе обов`язки повернути позивачу позику (грошові кошти) в розмірі 8000 (вісім тисяч) доларів США 00 центів, у строк до 16.03.2025, незалежно від офіційного курсу Національного банку України продажу гривні до долару США на день повернення грошових коштів. П. 6 передбачає, що повернення грошових коштів повинно бути здійснено у м. Умань Черкаської області. Також п. 9 договору передбачає, що якщо відповідач не поверне позивачеві грошові кошти до вказаного терміну, то позивач має звернути даний договір до стягнення. Звернення стягнення може здійснюватися також на підставі рішення суду. Станом на 03.07.2025 відповідачем грошові кошти не повернуто, виконання умов Договору та повернення боргу відповідач уникає, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2025 дану справу передано за підсудністю на розгляд Жашківського районного суду Черкаської області, оскільки за змістом вищевказаного договору конкретне місце його виконання визначити не можливо, а відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування З метою забезпечення позову представником позивача подано клопотання про накладення арешту на транспортний засіб, що перебуває у власності відповідача. Ухвалою суду Жашківського районного суду від 08.08.2025 у даній цивільній справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 03.09.2025. Також цією ухвалою накладено арешт на вантажний сідловий тягач Renault Premium, номерний знак [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] . 19.09.2025 до Жашківського районного суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в загальній сумі 5801 (п`ять тисяч вісімсот один) доларів США 00 центів, яка складається з: основної суми боргу в сумі 5730 (п`ять тисяч сімсот тридцять) доларів США 00 центів, а також 71 (сімдесят один) долар США 3% річних та судовий збір і правничу допомогу. Дана заява обґрунтована тим, що відповідач після відкриття провадження у справі повернув позивачу частину боргу за вказаним Договором. Ухвалою суду від 07.10.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 21.10.2025. У судове засідання представник позивача адвокат Кушнеренко Т.В. не з`явилася, подавши 20.10.2025 через «Електронний суд» заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про направлення електронного листа на електронну пошту, яку відповідачка вказала в заяві до суду від 01.09.2025. Про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України відповідач була зобов`язана подати відзив на позов у встановлений судом строк. Згідно із з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд оцінює аргументи позивача, підтверджені наданими доказами, та відсутність заперечень з боку відповідача. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин неявки у судове засідання відповідача, а тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини. Судом установлено, що 16.03.2024 між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Колядою О.П. Відповідно до умов зазначеного договору (п. 1, 3), позивач передав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) доларів США строком до 16.03.2025. Підписання договору сторонами свідчить про факт отримання відповідачем грошових коштів. Цей факт відповідачем не заперечувався. Згідно з п. 2 Договору, позика є безпроцентною. Пунктом 4 Договору відповідач зобов`язалася повернути позивачу суму позики (8000 доларів США) у строк до 16.03.2025 у м. Умань Черкаської області (п. 6 Договору), незалежно від офіційного курсу Національного банку України. Також, п. 9 договору передбачає право позивача звернути договір до стягнення, якщо відповідач не поверне кошти у встановлений термін. Судом встановлено, що відповідач частково виконала свої зобов`язання за договором позики після відкриття провадження у справі, повернувши частину боргу. Цей факт визнано представником позивача у заяві про зменшення позовних вимог від 19.09.2025. Станом на дату розгляду справи, залишок неповернутої суми позики становить 5730 (п`ять тисяч сімсот тридцять) доларів США. Ця обставина підтверджується заявою представника позивача про зменшення позовних вимог і відповідачем не спростована. Отже, між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, які регулюються главою 71 ЦК України. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що відповідачем [PERSON] порушено право позивача [PERSON] на своєчасне та повне повернення суми позики, наданої за договором від 16.03.2024. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Нотаріальне посвідчення договору позики від 16.03.2024 підтверджує дотримання сторонами вимог щодо форми договору. Стаття 1049 ЦК України встановлює обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач цей обов`язок належним чином не виконала, повернувши кошти лише частково та з простроченням встановленого договором строку (до 16.03.2025). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 610 ЦК України визначає порушенням зобов`язання його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач допустила прострочення виконання грошового зобов`язання, застосуванню підлягає частина друга статті 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за таке порушення у вигляді сплати боргу з урахуванням індексу інфляції (якщо застосовано до валюти боргу) та трьох процентів річних від простроченої суми. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] залишку суми боргу за договором позики є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення 3% річних, суд також вважає що дана вимога обґрунтована. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочила повернення позики, позивач має право на стягнення 3% річних від суми боргу за період прострочення. Розрахунок, наданий представником позивача (71 долар США), відповідачем не оспорений. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору в розмірі 4 005,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені витрати на правничц допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved