Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Представник ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" Наваренко В.Г. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21 березня 2017 року між АТ "Альфа-Банк" та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з наступними основними умовами: ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн., процентна ставка 39,99 % річних (фіксована), обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Договір був укладений в електронній у формі з використанням електронного підпису, відповідно до\~вимог Закону України «Про електронну комерцію». Банк виконав своє зобов`язання та перерахував грошові кошти, відповідач не повернула кредитні кошти внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 20 вересня 2021 року становить 32137,91 гривень. 20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" було укладено\~договір факторингу,\~на умовах\~якого до\~позивача перейшло\~право вимоги\~до відповідача\~за зазначеним\~кредитним договором\~у розмірі\~32137,91\~гривень.Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором у розмірі 32137,91 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9200,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача Плачинда К.О. надав через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно з вимогами ст.128, 131 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні поштові документи, заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву не надав, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України - суд, зважаючи на наявність законних підстав, приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі. У судовому засіданні встановлені судом наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. 21 березня 2017 року [PERSON] шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та Банком, що підтверджується копією оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцептом пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії /а.с. 5, 5 оберт/. Відповідно до умов кредитного договору від 21 березня 2017 року відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] , ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн., процентна ставка 39,99 % річних (фіксована), обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. /а.с.5/. Договір був укладений в електронній у формі з використанням електронного підпису, відповідно до\~вимог Закону України «Про електронну комерцію». У відповідності до виписки по рахунку з кредитної картки за період з 23 березня 2017 року по 20 вересня 2021 року /а.с. 14-22/, відповідач активно користувався грошовими коштами. 20 вересня 2021 року АТ «Альфа Банк» та ТОВ "Фінансова\~компанія "ЕЛІТ\~ФІНАНС" укладено договір факторингу №3 /а.с.7-11/, у відповідності до умов якого АТ «Альфа Банк» передає за плату, а ТОВ «ФК "ЕЛІТ\~ФІНАНС" приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Акту приймання передачі реєстру боржників від 20 вересня 2021 року до договору факторингу №3 від 20 вересня 2021 року ТОВ «ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" набуло права вимоги за рядом кредитних договорів у тому числі і за кредитним договором №б/н, що був укладений з [PERSON] /а.с.13/. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 20 вересня 2021 року, відповідачка має заборгованість в розмірі 32137,91 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 23/. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. У\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.5\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до\~п.6\~ч.1\~ст.3Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Представником позивача надано належні докази відправлення відповідачу грошових коштів на вказаний останнім в заявці банківський рахунок, на який в подальшому були перераховані грошові кошти. Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст.76 ЦПК України, докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов. як неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо відповідач не з`явився буз поважних причин або без повідомлення таких причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в зв`язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з того факту, що матеріалами справи підтверджується отримання позивачем повного обсязу послуг адвоката та понесення витрат в суді. Ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. П.1,2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є справою позовного провадження, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку на підставі наданих позивачем доказів. На підтвердження понесених витрат до суду надано копію договору №03-07/24 від 03 липня 2024 року, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" та адвокатом Литвиненко О.І., згідно якого погоджено вартість послугу розмірі 2000,00 грн. за одну годину витраченого адвокатом часу, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року згідно якого погоджено винагороду: за первинну консультацію - 1000,00 грн., за правовий аналіз наявних документів у замовника по справі - 4000,00 грн., за підготовку позовної заяви - 4200,00 грн., а всього - 9200,00 грн., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненко О.І., платіжну інструкцію №4944 від 01 жовтня 2024 року на суму 9200,00 грн. /а.с. 24-27/. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9588,23 грн. в повному обсязі. На підставі ст.525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України,

Outcome: approved