Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за договором про надання грошових коштів у загальному розмірі 6250,00 грн. У позовній заяві позивач посилається на те, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Позивач зазначав, що 20.01.2021 між первісним кредитором ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», правонаступником якого є ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та [PERSON] укладено кредитний договір № 17308 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума виданого кредиту склала 1000 гривень на строк 30 днів. Позивач вказував, що станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 6250,00 грн, що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1000,00 грн та за процентами в розмірі 5250,00 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 17308 від 20.01.2021 в сумі 6250,00 грн. та понесенні судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу. На адресу суду 19 червня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнає повністю, просить відмовити у задоволенні позову. 30 червня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача Пархомчука С.В., в якій останній просить позов задовольнити в повному обсязі. Також представник позивача Пархомчук С.В. подав 09 червня 2025 року до суду заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд розподілити судові витрати та стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. В обґрунтування позовних вимог позивачем подано індивідуальний частину договору про надання фінансового кредиту № 17308, додаток до договору про надання фінансового кредиту № 17308, виписка з особового рахунку за кредитним договором № 17308, довідка про ідентифікацію, інформаційна довідка від 21.01.2021 року про проведення успішної транзакції на платіжну картку Приват Банк, договір факторингу "02-17/02/2022 від 17.02.2022 року, витяг з реєстру боржників до договору факторингу, вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно долученого в якості доказу до позовної заяви індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, останній підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (електронного підпису KL9183). Будь-який формуляр заяви на отримання кредиту, який би мав бути складеним і підписаним електронним підписом відповідача, електронна ідентифікація (автентифікація) якої здійснена з дотриманням вимог Закону, та який би був підтверджений і сумнівів у суду не викликав, в матеріалах справи відсутній. Документи, що підтверджують особу позичальника в матеріалах справи відсутні. Крім того, згідно наданої індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту та додатку до договору про надання фінансового кредиту, відповідачу [PERSON] надано кредит на умовах строковості, зворотності, платності в розмірі 1000 грн 00 коп. строком на 30 днів, в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом та вважається укладеним в день перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта (п.1.5. Договору). Згідно затвердженого графіку розрахунку орієнтовна сукупна вартість кредиту становить 1750 грн, з яких 1000 грн - сума кредиту, 750 грн - сума нарахованих процентів за користування кредитом, (2,5 % фіксована процентна ставка за день користування кредитом); Однак належних доказів на підтвердження факту надання кредиту (перерахування коштів) відповідачу матеріали справи не містять. Інформаційна довідка ТОВ "Платежі онлайн" № 5568/05 від 21.05.2024 року про успішну транзакцію не є належним доказом перерахування коштів відповідачу, оскільки не відображає відомостей про особу, одержувача коштів. Клопотань про витребування судом належних доказів про надходження коштів на картковий рахунок відповідача та вжиття заходів самостійного їх отримання позивачем не заявлялося. Крім того, жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по вказаному кредитному Договору, можливого погашення, чи внесення відповідачем сум на його погашення, дат такого внесення, їх періодичності тощо позивачем не надано. Позивачем на підтвердження заборгованості за кредитним договором №17308 від 20.01.2021 року подано лише виписку з особового рахунку, згідно якої загальна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" становить 6250,00 грн. Нарахування пені, штрафів ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" не здійснювалось, отже сума заборгованості первинного кредитора не змінювалася. Разом з тим, відсутній розрахунок з відповідним алгоритмом нарахування простроченої заборгованості як за простроченою сумою кредиту, так і за процентами. Відсутність обгрунтованого розрахунку заборгованості за договором №17308 надання грошових коштів у позику, а також первинних бухгалтерських документів позбавляє суд можливості з`ясувати дійсний розмір заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковим при вирішенні питання про стягнення боргу. Суд звертає увагу, що в силу п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити, зокрема, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України), в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимогами ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. У відповідності до вимог ст.512,514,517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивачем ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", до якого за договором факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача, не надано належних та допустимих доказів, первинних бухгалтерських документів на підтвердження факту укладення договору споживачем із відповідним ідентифікатором підпису особи, а, отже, дійсності кредитних відносин, розрахунку заборгованості відповідача перед первісним кредитором, здійснення нарахувань по вказаному кредитному Договору. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитних відносин з відповідачем та не надав обгрунтованого розрахунку заборгованості, що заявлена до стягнення, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості належним чином перевірити видачу відповідачу кредитних коштів, користування ним кредитними коштами, проведення споживачем оплати (за наявності платежів) на погашення кредитної заборгованості, а також правильності проведеного позивачем розрахунку боргу, а тому в задоволенні вказаного позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed