Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

18.04.2025\~ представник Болтай А.М., в інтересах позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС», який знаходиться в м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 6,через систему «Електронний суд», звернувся із позовом до [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за Договором №35210-12/2022 від 30.12.2022 у розмірі 22049,79 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позову вказує на те, що 30.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 35210-12/2022, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 11000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5% на день. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконало повністю. Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, що спричинило виникнення заборгованості. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»\~ та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (правонаступником ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») був укладений договір Факторингу №28072023, відповідно до якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 35210-12/2022\~ у сумі 22049,79 грн., з яких: 5831,64 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 16218,15 грн. - заборгованість по відсотках. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за місцем реєстрації відповідача, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 30.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 35210-12/2022, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора W0916, відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 11000 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача за № [NUMBER] на 25 днів та базовою процентною ставкою\~ 2,5% на день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. Дата повернення позики 23.01.2023, що підтверджується договором та додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту №35210-12/2022 від 30.12.2022 та паспортом споживчого кредиту (а.с.7-10). З копії квитанції ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 видно, що 30.12.2022 було успішно перераховано кошти в сумі 11000,00 грн., маска картки\~ [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 190246995 (а.с.22). Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 від 25.03.2024 змінено назву товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на «СВЕА ФІНАНС». 28.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (правонаступником ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна») був укладений договір Факторингу №28072023, відповідно до якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 35210-12/2022\~ (а.с.23-26). Відповідно до платіжної інструкції № 9221 від 01.08.2023 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» здійснено оплату фінансування згідно Договору факторингу №28072023 від 28.07.2023 на суму 1485381, 00 грн. (а.с.27). Згідно із розрахунком заборгованості та витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 28.07.2023 28.07.2023 №28072023 заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» складається із заборгованості за основним боргом 5831,64 грн. та заборгованості за відсотками 16218,15 грн., а всього загальна заборгованість 22049,79 грн. (а.с.17-21, 30). Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Доводи позивача відповідачем не спростовано, право на подання відзиву не використано. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 30.12.2022 заборгованість за відсотками у розмірі 9343,15 грн. нарахована поза межами кредитування, тобто після\~ 23.01.2023. Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ постанов Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18),\~ право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. Відтак, суд вважає недоведеним розмір заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 9343,15 грн., оскільки здійснений поза межами строку кредитування, тому задоволенню не підлягає. Враховуючи, що відповідач умови кредитного договору добровільно не виконує, встановивши, що позивач набув права вимоги до відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 12706,64 грн., з яких: 5831,64 грн. заборгованість за основним боргом та 6875,00 грн. заборгованість за відсотками.\~\~\~\~ Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1395,78 грн..

Outcome: partial