Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

28.11.2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із вказаним цивільним позовом до [PERSON] , де в обґрунтування позовних вимог зазначило, що 28.09.2022 року між сторонами був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 в електронній формі, відповідно до якого, [PERSON] отримав кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 5500грн.00коп.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день, який зобов`язався повернути в розмірі, порядку та на умовах, визначених цим Договором. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти, натомість відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 49005грн.00коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5500грн.00коп.; заборгованість за відсотками 43505грн.00коп. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 року, визначено склад суду з розгляду позову: головуючого суддю Сєліна Є.В. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 05.12.2024 року, відкрито провадження за позовом, визначено здійснити його розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, як джерело право. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року та «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007 року. Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 року). У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні (рішення від 06.09.2007 року у справі «Цихановський проти України», рішення від 18.10.2007 року у справі «Коновалов проти України»). У рішенні в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Слід також зазначити, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та\~учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту. За вищевказаних обставин, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності учасників справи, що не може розцінюватись, як порушення їх прав, передбачених ст.ст.43, 49 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідівши в порядку, визначеному процесуальним законом у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.09.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 (надалі кредитний договір), якій підписано позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А223. Згідно п.2.2 кредитного договору, кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах, строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нарахованих Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. У п.3.10 кредитного договору зазначено, що укладаючи цей Договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає .положенням ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що цей Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну / силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи цей Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору та Правил. За п. 3.11 кредитного договору, сторони узгодили, що Кредитодавець надсилає (повторно надсилає) Позичальнику підписаний. Договір у Особистий Кабінет Позичальника та на його електронну адресу. Підпунктами 4.1- 4.12 п. 4 кредитного договору, визначені порядок та умови надання Кредиту. Так, зокрема, відповідно до п.п.4.1- 4.3 кредитного договору визначено, що розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту складає 5500,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 28.09.2022 року. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього Договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1 цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим Позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений Позичальником при оформленні кредиту. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п.4.7 цього Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту). Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за зниженою процентною ставкою. Надані клієнту в межах програм лояльності знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п.10.2 цього Договору. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо п.4.7 цього Договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Згідно з п.п.4.6, 4.9 кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за зниженою ставкою). Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 25.07.2023 року. Строк дії Договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобовязань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобовязань за Договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобовязань Позичальника. Відповідно до п.п.4.9, 4.10 кредитного договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає один мільйон сто тридцять девять тисяч девятсот шістдесят пять цілих, нуль сотих процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає: 55000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 49500,00 грн. Згідно п.п.5.1 кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх восьми Базових періодів строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за заниженою ставкою (Додаток № 3 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкого переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах, Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця. Як вбачається з наданого позивачем Додатку № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 від 28.09.2022 року, Додатку № 4 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 від 28.09.2022 року, відповідач ознайомлений з Таблицями обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за зазначеним вище Договором, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) А223. За положеннями п.п.10.1-10.3 кредитного договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Позичальник даним підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою та п`ятою\~статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»\~та статтями\~9,\~25 Закону України «Про споживче кредитування»\~на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. До позовної заяви також додано Паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з якою [PERSON] був ознайомлений 28.09.2022 року, про що свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) А223. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5500,00 грн, підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 1092-4430 від 28.09.2022 року, за допомогою системи LiqPay, платіж № 2093846721, дата платежу 28.09.2022 року, номер платіжної карти. Зазначені в листі реквізити банківської карти співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.11.2024 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 1092-4430 від 28.09.2022 року у розмірі 49005,00 грн., яка складається з: 5500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 43505,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 28.09.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] \~за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1092-4430. На виконання зазначених вимог законодавства про електронні правочини, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А223, для підписання кредитного договору № 1092-4430 від 28.09.2022 року та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 5500,00 грн, строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена % ставка - 2,50 % в день, стандартна % ставка - 3.00 % в день. Позивач через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір про надання послуг в системі LiqPay, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами договору. У зв`язку з чим станом на 06.11.2024 року, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача становить 49005,00 грн., з яких: 5500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 43505,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Разом із цим, Кредитодавцем було прийнято рішення про застосування до Позичальника програми дояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позивачльнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 26345,00 грн. за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 22660,00 грн., з якої: 5500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 17160,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, позивач змушений звернутися до суду. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого\~статтею 12 ЦПК України. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку (фінансової установи) на пред`явлення будь-якої вимоги. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» доведений факт укладення з [PERSON] договору про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 від 28.09.2022 року. Відповідно до положень\~статті 207 ЦК України, електронний документ прирівнюється до письмової форми правочину. Спеціальне законодавство у сфері електронної комерції (Закони України «Про електронну комерцію»\~та «Про електронні документи та електронний документообіг») не заперечує юридичної сили електронних документів та договорів, укладених шляхом обміну електронними повідомленнями.\~Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає можливість підписання електронного правочину, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовим ідентифікатором, як визначено ч.1\~ст.3 цього ж Закону, є алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що приймає оферту, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції. Таким чином, використання відповідачем логіну та паролю для входу в особистий кабінет та/або введення одноразового ідентифікатора, надісланого на його контактний номер телефону, є належним способом ідентифікації та підписання електронного договору, що відповідає вимогам чинного законодавства. Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Суд звертає увагу, що договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за своїм правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису у визначених законом випадках, а електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через його електронну форму. Аналогічно, у цивільному праві діє загальна презумпція правомірності правочину, встановлена\~статтею 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або не визнана судом. У контексті електронного правочину, вчинення дій з використанням особистого кабінету, логіну, паролю та/або одноразового ідентифікатора, наданого особі при реєстрації, створює презумпцію того, що ці дії вчинені саме цією особою. Якщо відповідач заперечує факт власного волевиявлення на укладення кредитного договору в електронній формі або стверджує, що електронний підпис був вчинений не ним, а іншою особою, тягар доведення цих обставин покладається саме на відповідача відповідно до\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України. Як встановлено матеріалами справи позичальник [PERSON] укладаючи кредитний договір підписав його електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А223, зазначивши номер особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] . У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони не досягли б згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору кредиту, який оформлений сторонами в електронній формі, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. За змістом ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13\~ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". За вказаних обставин, суд прийшов до висновку, що матеріали справи у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредитні кошти за договором про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 від 28.09.2022 року у розмірі 5500,00 грн. Проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені Договором кредиту, отримані в кредит кошти не повернув. Також, судом було встановлено, що за Договором про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 від 28.09.2022 року позивачем нарахування відсотків здійснювалось у межах встановленого строку кредитування і узгодженої вартості кредиту, з огляду на наступне. Так, за умовами укладеного сторонами договору про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 від 28.09.2022 року ТОВ "Укр Кредит Фінанс" надало [PERSON] суму кредиту 5500,00 грн, а останній зобов`язався повернути гроші у повному обсязі протягом 300 днів до 25.07.2023 року. Як вбачається з довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту, підтверджено перерахування кредитором позичальнику 5500,00 грн кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії № 1092-4430. Згідно з нормою\~статті 562 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях\~625,\~1050 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц). За пунктом 4.8 кредитного договору, строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів (до 25.07.2023 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Строк Договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Крім того, в довідці про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 06.11.2024 року, що є розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1092-4430 від 28.09.2022 року, відображено інформацію стосовно загальної кількості днів користування кредитом, кількості днів користування ставкою 2,50 та 3,00 %, кількості днів користування, залишку відсотків, залишку комісій, залишку штрафів. Також вищезазначений розрахунок містить таблицю з наступними графами: «№», «Дата», «Статус», «Ставка %», «Нараховано відсотків, UAH», «Нараховано штрафів, UAH», «Нараховано комісій, UAH», «Основний борг, UAH», «Залишок нарахованих, непогашених відсотків, UAH», «Сума платежу, UAH», «Коригування кредиту, UAH». При цьому суд зауважує, що вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором № 1092-4430 від 28.09.2022 року, містить детальний розпис нарахованої заборгованості, яким підтверджується несплата відповідачем заборгованості по кредиту за весь час кредитування. Підписавши електронним підписом Договір про відкриття кредитної лінії № 1092-4430 від 28.09.2022 року, [PERSON] погодився, що він ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, в тому числі і з розміром відсотків. Вказаний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. Крім того, відповідач не скористався встановленим пунктом 6.9 кредитного договору правом протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні\~Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ по рахунку [PERSON] у тому числі виписки по рахунку (рух коштів по рахунку), та меморіального ордеру є неможливим. Проте матеріали справи містять достатньо доказів укладення кредитного договору, погодження його умов, отримання коштів відповідачем та розмір заборгованості. Отже нарахування процентів за користування кредитом є правомірним, яке підтверджується умовами кредитного договору та доказами кредитної заборгованості. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Укр Кредит Фінан» та [PERSON] наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом, стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів. Отже позивач правомірно нарахував проценти за користування кредитом, що підтверджується умовами договору та доказами заборгованості. З урахуванням наведеного, позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422грн.40коп., що підтверджується платіжним документом. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 2422грн.40коп. За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved