Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У червні 2025 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Згурівського районного суду Київської області із позовом, в якому просять: встановити, що свідоцтво про право власності від 15 березня 1994 року, видане Жуківським радгоспом «Жуківський» Згурівського району Київської області на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , [INFO] , та члену її сім`ї [PERSON] , [INFO] , та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки, за [PERSON] право власності на 1/3 частку будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованому по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 15.03.1994 радгосп «Жуківський» видав їм Свідоцтво про право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , у якому вони проживають з 1994 року. У свідоцтві зазначено, що будинок належить на праві власності [PERSON] та членам її сім`ї в рівних долях. [PERSON] у 1976 році уклала шлюб із [PERSON] і змінила своє прізвище на « [PERSON] ». У 1981 році шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу вона залишила прізвище « [PERSON] ». У 1993 році [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і змінила своє прізвище на « [PERSON] ». У жовтні 1998 року [PERSON] уклав з нею договір дарування житлового будинку і подарував їй 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . У 1998 році [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачі мали намір зареєструвати своє право власності і отримати Витяг з реєстру речових прав, але з`ясувалося, що Свідоцтво про право власності на будинок від 15 березня 1994 року видано радгоспом «Жуківський» з помилками, а саме: у всіх членів сім`ї неповністю вказано по-батькові, а також не вказані частки, що належать кожному із членів сім`ї, тому їм рекомендовано звернутись до суду. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 177 ЦПК України, своєю ухвалою від 01.07.2025 залишила позовну заяву без руху та встановила позивачам строк для усунення недоліків. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 16.07.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила у справі підготовче судове засідання, встановила учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Згурівський районний суд Київською області своєю ухвалою від 29.08.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явились. Позивачі у позовній заяві просили розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, просили їх задовольнити. Уповноважений представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В. подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у відсутність представника Згурівської селищної ради, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позовних вимог відповідачу відомі та зрозумілі. Суд визнав\~можливим розглянути\~справу у\~відсутність учасників\~справи,\~оскільки у\~справі є\~достатньо матеріалів\~про права\~та правовідносини\~сторін,\~та їхня\~неявка не\~перешкоджає розгляду\~справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються письмовими доказами, дослідженими в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що 15 березня 1994 року радгоспом «Жуківський» (орган приватизації) на підставі розпорядження від 12 березня 1994 року № 33 видано Свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що одноквартирний будинок загальною площею 60,4 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Право власності зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому МБТІ, про що вчинено запис в реєстрову Книгу № 1 за № 51 (а.с. 13). 13 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір дарування жилого будинку, відповідно до якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , із жилою площею будинку 33,70 кв.м, з належною 1/3 частиною надвірних будівель. Право власності на 1/3 частину вказаного будинку зареєстровано у Яготинському БТІ, про що вчинено запис в реєстрову Книгу № 1 за № 51 (а.с. 23). 21 грудня 1998 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 56. Після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с 11). Із Виписки з погосподарської книги від 26.05.2025 № 03.04-17/121, виданої старостою Жуківського старостинського округу Згурвської селищної ради, вбачається, що згідно запису у погосподарській книзі № 2 за 1996-2000 роки зареєстровано домогосподарство № об`єкта [ADDRESS] . Власником домогосподарства вказано гр. [PERSON] , [INFO] . Членами домогосподарства вказано: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Щодо опису об`єкта домогосподарства зазначено: житловий будинок садибного типу 1974 року побудови, загальною площею 71,8 кв.м з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 22). 18 грудня 2024 року на замовлення позивача [PERSON] Комунальним підприємством «Згурівський комбінат комунальних підприємств» виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно Довідки-характеристики від 18.12.2024 № 247 вбачається, що показники загальної та житлової площі житлового будинку змінилися в зв`язку із демонтажем та монтажем некапітальних перегородок без втручання в огороджувальні та несучі конструкції та інженерні системи загального користування, при цьому змінилась житлова площа з 33,7 кв.м на 33,0 кв.м. та загальна площа з 60,4 кв.м. на 71,8 кв.м. При проведенні технічної інвентаризації об`єкти, які відповідно до чинного законодавства вважаються об`єктами самочинного будівництва, не виявлено (а.с. 14-19, а.с. 20). Ринкова вартість житлового будинку станом на 05 червня 2025 року становить 249209,00 грн (а.с. 21). Відповідно до\~ст.\~5\~ЦК України\~акти цивільного\~законодавства регулюють\~відносини,\~які виникли\~з дня\~набрання ними\~чинності. Акт\~цивільного законодавства\~не має\~зворотної дії\~у часі,\~крім випадків,\~коли він\~пом`якшує або\~скасовує цивільну\~відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно зі ст. 86 ЦК УРСР 1963 року відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-ХІІ (в редакції чинній на дату виникнення права власності на будинок, втратив чинність 20.06.2007 на підставі Закону України від 27.04.2007 № 997-V) громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права приватної власності є, зокрема, жилі будинки (ст. 13 Закону України «Про власність»). Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності підлягає державній реєстрації (п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В ході судового розгляду судом встановлено, що у Свідоцтві про право власності на житло від 15.03.1994, виданого радгоспом «Жуківський», по батькові одного із співвласників житлового будинку вказане зі скороченнями, а саме: [PERSON] (а.с.13). Прізвище співвласника [PERSON] не збігається із прізвищем, зазначеним у паспорті громадянина України [PERSON] (а.с. 4-6), оскільки вона змінила своє прізвище після розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 11). В даному випадку належним способом захисту порушених прав позивачів є звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житло. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу у даній справі є необхідним позивачам для захисту їх прав як власників на вільне володіння, користування та розпорядження належним їм майном. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документа Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспом «Жуківський» 15 березня 1994 року, позивачам [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, позивачам було рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав на власність у зв`язку з тим, що у Свідоцтві про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспом «Жуківський» 15 березня 1994 року, не вказані розміри часток власників житлового будинку. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспом «Жуківський» 15 березня 1994 року, одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності гр. [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, при цьому не зазначені конкретні частки, що належать кожному із власників. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Оскільки для позивачів існують перешкоди у вільному розпорядженні належним їм житловим будинком, захистити свої права вони можуть лише шляхом звернення до суду. Внести зміни до свідоцтва про право власності позивачі не мають можливості, оскільки на даний час КСП «Жуківське», як орган приватизації, не функціонує. Оскільки Свідоцтво про\~право власності\~на житло\~від 15\~березня 1994\~року було\~видано гр.\~ [PERSON] та\~двом членам\~її сім`ї,\~долі позивачів\~у праві\~власності на\~житловий будинок\~є рівними,\~то суд\~приходить до\~висновку,\~що частка кожного із співвласників становить по 1/3 частині. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У позовній заяві позивач [PERSON] заявила вимогу про визнання за нею права власності на 2/3 частки житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач [PERSON] набула право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , на підставі Договору дарування жилого будинку, укладеного 13 жовтня 1998 року із [PERSON] (даритель), якому ця 1/3 частка жилого будинку належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого радгоспом «Жуківський» 15 березня 1994 року. Договір дарування жилого будинку від 13.10.1998 посвідчений державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Київської області. Згідно відмітки на Договорі дарування жилого будинку від 13.10.1998 право власності на 1/3 частину вказаного будинку за [PERSON] (на момент набуття права власності [PERSON] ) зареєстровано у Яготинському БТІ, про що вчинено запис в реєстрову Книгу № 1 за № 51. Набуття права власності на 1/3 частину з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] на підставі Договору дарування жилого будинку від 13.10.1998 ніким не оспорюється чи не не визнається. З огляду на вище вказане, суд вважає за необхідне в частині визнання права власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами позов задовольнити частково та визнати за кожним з позивачів право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] За клопотанням позивачів, суд не застосовує до відповідача Згурівської селищної ради ст. 141 ЦПК України та понесені позивачами судові витрати залишає за ними.

Outcome: partial