Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У серпні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» в підсистемі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 13002 від 30.05.2024 станом на 20.06.2025 у розмірі 45325 грн, яка складається із: 7000 грн - заборгованість за кредитом; 38325 грн - заборгованість за нарахованими процентами за період 30.05.2024 по 30.05.2025, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом (547,5 % річних) та графіку платежів, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Відповідно до укладеного кредитного договору № 13002 від 30.05.2024 з ТОВ «Фінансова компанія «Процент» (торгова марка «PROCENT») [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000 грн, строком на 365 днів (до 30.05.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет на http://procent.com.ua/uk/about_us та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, а результаті чого виникла заборгованість у розмірі 45325 грн, яка складається із: 7000 грн - заборгованість за кредитом; 38325 грн - заборгованість за нарахованими процентами за період 30.05.2024 по 30.05.2025, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,5% за кожен день користування кредитом (547,5 % річних) та графіку платежів. Представник позивача у позові просив справу слухати у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2025 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 30 травня 2024 року ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] уклали кредитний договір № 13002, відповідно до п.1 якого Товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет http://procent.com.ua, підписаний представником товариства кваліфікованим електронним підписом та [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 459893. За умовами кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить - 1,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 547,5%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою ( п.1.2.). Строк надання кредиту становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з додатком №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів ( п. 1.3). Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору № 13002 від 30.05.2024, сторонами узгоджена та підписана Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графік платежів та реальна річна процентна ставка. Додатками № 2 та № 3 до кредитного договору №13002 від 30.05.2024 є інформаційні повідомлення, в яких [PERSON] , підтвердив свої персональні дані та повідомив номер телефону [NUMBER] . Згідно з Витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua про хронологію дій щодо укладення кредитного договору № 13002 від 30.05.2024, наданим ТОВ «ФК «Процент», для укладення електронного договору сторони вчинили певні дії в інформаційно-телекомунікаційній системі. З Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua вбачається, що [PERSON] створив анкету - заяву на кредит № 156558 від 30 травня 2024 року, в якій зазначено: суму кредиту - 7000 грн у валюті: Українські гривні; строк кредиту - 365 днів; процентна ставка - 1,5 % за кожен день користування кредитом; річна процентна ставка - 547,5 % ; періодичність платежів: 20 днів; загальна сума процентів за користування кредитом складає - 38325 грн. Невід`ємною частиною кредитного договору № 13002 від 30 травня 2024 року є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Процент», які розміщені на сайті https://procent.com.ua, про що зазначено в п.1.5. кредитного договору. До позовної заяви додані Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Процент», затверджені наказом директора 14.09.2023 №14/09-23П , які регламентують порядок та умови надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилась перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені наказом директора ТОВ «ФК «Процент», викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті установи. Відповідно до листа виданого ТОВ «Пейтек» від 20 червня 2025 року, між Товариством та ТОВ «ФК «Процент» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 02 квітня 2024 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта з маскою [NUMBER] від «ФК «Процент» на суму 7000 грн. Згідно з інформацією АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250829/31475-БТ від 18 серпня 2025 року, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду від 18 серпня 2025 року, на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . Фінансовий номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження операцій за карткою № [NUMBER] в період з 30.05.2024 по 04.06.2024. Відповідно до виписки по рахунку наявне зарахування коштів 30 травня 2024 в сумі 7000 грн. Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 13002 від 30 травня 2024 року встановлено, що станом на 20 червня 2025 року загальна сума заборгованості відповідача становить 45325 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7000 грн; прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом - 38325 грн, що нараховані за період з 30.05.2024 по 30.05.2025 відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, встановленого п. 1.3 договору (365 днів). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частини першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частини четверта, п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів). Із системного аналізу положень згаданого законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вказаного договору, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] укладений кредитний договір № 13002 від 30 травня 2024 року в електронній формі шляхом підписання обома сторонами електронним підписом, зокрема, відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 459893. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 459893 направлявся відповідачу 30 травня 2024 о 09:52:47 шляхом надсилання повідомлення на номер мобільного телефону [NUMBER] , який зазначений в кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 30 травня 2024 о 09:53:12 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 459893 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що вказаний кредитний договір підписав позичальник [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, який надав кредитор на номер телефону відповідача. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами [PERSON] матеріали справи не містять. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 13002 від 30 травня 2024 не виконав, коштів не повернув. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦПК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Щодо правомірності нарахування позивачем процентів за кредитним договором суд звертає увагу на таке. Відповідно до п.1.2. кредитного договору позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5 % річних). За змістом п. 1.3. кредитного договору строк надання кредиту становить 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 20 днів, що відображено в додатку №1 до кредитного договору. Згідно з п.п. 2.4.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у додатку 1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Таким чином, у межах строку кредитування відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 10 днів. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором за несплаченими процентами за користування кредитом за період з 30.05.2024 по 30.05.2025 становить 38325 грн, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом та графіку платежів. Відповідач не надав суду доказів протилежного. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наведених вище підстав. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03 червня 2024 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23.10.2018, виданого адвокату Руденку К.В.; копію довіреності від 03.06.2024; копію акта приймання-передачі наданих послуг № 36 до договору №03/06-2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024; копію витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 36 до договору про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024. Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Руденком К.В. правової допомоги ТОВ «Фінансова компанія «Процент» за договором про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024. За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає наведеним критеріям, які мають враховуватися судом при вирішенні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем розмір таких витрат в сумі 10 000 грн. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Процент» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved