Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

23 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 12 липня 1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований 12 липня 1995 року Дорогиничівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8. Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що останнім часом стосунки з чоловіком розладилися через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту. Вже тривалий час кожен з них живе своїм окремим життям та своїми інтересами. Вважає, що фактично сім`я припинила існування, через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам. Надання часу на примирення також не вважає за доцільне. Просить шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12 липня 1995 року Дорогиничівською сільської радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8, розірвати. Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До початку розгляду справи по суті через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про визнання позову (а.с. 22). Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Разом з позовом подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, не погоджується на примирення та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не з`явився, 23.10.2025 року через канцелярію суду подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, строк на примирення просить не надавати (а.с. 22). Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 23.10.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.07.1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 12 липня 1995 року Дорогиничівською сільської радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 8. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.5). \~Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2012 року (а.с. 7). Відповідно до відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданих Локачинською селищною радою від 23.09.2025 року № 180, позивач з неповнолітньою дитиною зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги один до одного, різні погляди на шлюб та сімейне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач позов визнав (а.с. 22). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved