Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 01 лютого 2024 року Сектором державної реєстрації актів цивільного стану Кегичівської селищної ради, актовий запис № 7. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач з 01.02.2024 перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, між подружжям відсутнє взаєморозуміння щодо побудови гармонійних стосунків, відсутнє спільне бачення подальшого спільного проживання. Фактично шлюбні відносини припинені. Примирення між сторонами неможливе. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачем. Судові витрати позивач залишає за собою. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 02.10.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті. Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Також зазначив, що проти надання строку на примирення категорично заперечує. Крім цього, вказав, що судові витрати залишає за собою. Відповідач подала заяву про те, що визнає в повному обсязі позовні вимоги, справу просила розглянути без її участі. Також зазначила, що проти надання строку на примирення категорично заперечує. Крім цього, вказала, що дитина після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 лютого 2024 року у Секторі державної реєстрації актів цивільного стану Кегичівської селищної ради, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Сектором державної реєстрації актів цивільного стану Кегичівської селищної ради 01 лютого 2024 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони погодили, що дитина проживатиме з матір`ю. Сімейне життя подружжя не склалося, не зійшлися характерами. Проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року\~встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на даний час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Сторони погодили, що дитина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу проживатиме з матір`ю. Про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя в цьому провадженні не заявлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила про залишення їй прізвища отриманого при реєстрації шлюбу. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved