Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокат Чехов Д.А., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 23.06.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просить ухвалити рішення про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Козьова Стрийського району Львівської області, право власності на частину об`єкта нерухомого майна - житлового будинку (позначений у технічній документації літерою Е-1), з цокольним поверхом «епд» та сходами «е», загальною площею - 183.4 кв. м., житловою площею - 65.5 кв. м., з господарськими будівлями - двома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В), убиральнею (позначена у технічній документації літерою Д), навісом (позначений у технічній документації літерою Ж), та спорудою - колодязем № 1, розташований за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 2 033 грн. 20 коп., позивачка [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Козьова Стрийського району Львівської області у віці 90 років померла матір позивачки [PERSON] та третьої особи 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] , яка за життя розпорядилася усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 02.06.2016 року у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем Козівської сільської ради Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області Ватагович М.З., у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , номер у реєстрі 18, й цей заповіт до дня смерті спадкодавиці [PERSON] нею не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавиця [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла у рівних частинах своїм дітям - дочці [PERSON] , тобто позивачці у справі, та синові [PERSON] , тобто третій особі 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилася спадщина за вказаним заповітом, у тому числі й на належне їй право на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами. Позивачка [PERSON] та третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , є єдиними спадкоємцями за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавиці [PERSON] , у тому числі й на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, при цьому вони обоє прийняли спадщину та не відмовився від неї. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами вони обоє не можуть у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документа на нього, а саме Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого за життя спадкодавиці [PERSON] виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області 30.11.1988 року. З огляду на вказане, отримавши 09.09.2024 року відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, позивачка [PERSON] змушена була звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом, натомість третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , таких дій задля захисту своїх спадкових прав не вчинив. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] та Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,про визнання права власності на половину об`єкта нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, у запропоновані судом строки та порядку не подала. Однак, вказаний відповідач у своїй заяві про здійснення цього судового провадження у цілому за відсутності уповноваженого представника, одночасно виклав свою позицію у цій справі, за змістом котрої він проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , своїм правом на подання письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, з його участю та з участю Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не скористався, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням відповідними доказами не навів. Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, своїм правом на подання письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, з її участю та з участю [PERSON] , в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не скористалася.Однак, вказана третя особа у своєму клопотанні про здійснення цього судового провадження у цілому за відсутності уповноваженого представника, одночасно виклала свою позицію у цій справі, за змістом котрої вона при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Заяви/клопотання сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокат Чехов Д.А., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 27.06.2025 року подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання про долучення до матеріалів цієї справи додаткових письмових доказів та прийняття додаткових пояснень по суті спору. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області засобами електронного зв`язку 01.09.2025 року скерував до Сколівського районного суду Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-1520, про здійснення судового провадження у цій справі у цілому за відсутності уповноваженого представника. Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку 04.09.2025 року скерувала до Сколівського районного суду Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 5843, про здійснення судового провадження у цій справі у цілому за відсутності уповноваженого представника. Інших заяв/клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 24.06.2025 року, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 14.08.2025 року, 10:00 год.. Витребувано за власною ініціативою від третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належно засвідчену копію спадкової справи № 199/2022, заведеної 03.11.2022 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Козьова Стрийського району Львівської області. Від третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, засобами поштового зв`язку 25.07.2025 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 199/2022, заведеної 03.11.2022 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Козьова Стрийського району Львівської області, із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 4897, з якоїне вбачається тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи законні інтереси будь-яких інших осіб, окрім як тих, які приймають участь у справі. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 14.08.2025 року підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 16.09.2025 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 16.09.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 28.10.2025 року о 09:30 год.. Сторони та інші учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Позивачка [PERSON] у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті з`явилася та забезпечила явку свого уповноваженого представника - адвоката Чехова Д.А., обоє висловили позицію на підтримання позовних вимог до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на половину об`єкта нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач Козівська сільська рада Стрийського району Львівської області у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті явку уповноваженого представника не забезпечила. Третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - [PERSON] у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті не з`явився. Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у призначене судове засідання з розгляду цієї справи по суті явку уповноваженого представника не забезпечила. Суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд цієї справи по суті за відсутності її учасників, які не з`явилися/не забезпечили явку уповноважених представників, та неявка яких не була перешкодою для можливості судового розгляду такої справи. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи у підготовчому засіданні порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, зокрема щодо спадкування, та причетність до порушення таких її прав відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України на бланку серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 16.03.1999 року (копія міститься у справі, а. с. 7-9, 83-84), а її зареєстрованим місцем проживання на території України з 06.12.2011 року є [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про народження від 25.03.1972 року за № 6 (копія міститься у справі, а. с. 10, 80), з урахуванням даних свідоцтва про розірвання шлюбу на бланку серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області у відповідності до актового запису про розірвання шлюбу від 12.02.2009 року за № 9 (копія міститься у справі, а. с. 82), батьками позивачки [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Судом також встановлено, що третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що стверджується його паспортом громадянина України на бланку серії [NUMBER] , виданим Сколівським РВ ГУ МВС України у Львівській області 26.03.1997 року (копія міститься у справі, а. с. 93-94), а його зареєстрованим місцем проживання на території України з 26.10.1988 року, з урахуванням також даних Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/002458333 від 23.03.2023 року (копія міститься у справі, а. с. 11), є [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого Плавською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про народження від 02.03.1971 року за № 11 (копія міститься у справі, а. с. 92), батьками третьої особи 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці. Судом встановлено й те, що [INFO] у віці 75 років у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області помер батько позивачки [PERSON] та третьої особи 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Козівською сільською радою Сколівського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть від 17.11.1998 року за № 4 (копія міститься у справі, а. с. 13). За життя спадкодавець [PERSON] розпорядження щодо належних йому прав й обов`язків на випадок своєї смерті не зробив, відповідного заповіту не складав. Своєю чергою, [INFO] у віці 90 років у с. Козьова Стрийського району Львівської області померла матір позивачки [PERSON] та третьої особи 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Козівською сільською радо. Стрийського району Львівської області у відповідності до актового запису про смерть від 17.05.2022 року за № 65 (копія міститься у справі, а. с. 14, 77). Вказаний день смерті [PERSON] є часом відкриття спадщини після її смерті. За життя спадкодавиця [PERSON] зробила розпорядження щодо належних їй прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема 02.06.2016 року у с. Козьова Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області спадкодавиця [PERSON] склала заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку секретарем Козівської сільської ради Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області Ватагович М.З., у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , номер у реєстрі 18, й цей заповіт до дня смерті спадкодавиці [PERSON] нею не змінювався та не скасовувався (копія міститься у справі, а. с. 15-16), 79). За змістом вказаного заповіту, спадкодавиця [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла у рівних частинах своїм дітям - дочці [PERSON] , тобто позивачці у справі, та синові [PERSON] , тобто третій особі 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Судом встановлено й те, що позивачка [PERSON] та третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , які бажають оформити спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] , прийняли спадщину, так як вони обоє проживали із спадкодавицею [PERSON] на момент її смерті в одному житлі, окрім того, позивачка [PERSON] упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а саме 03.11.2022 року, також звернулася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом(копія мітиться у справі, а. с. 37, 76). Своєю чергою, третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , 31.03.2023 року звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом(копія мітиться у справі, а. с. 89). Відтак, позивачка [PERSON] та третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , за вказаним заповітом, вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини після її смерті і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, у рівних частинах. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавиці [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку (позначений у технічній документації літерою Е-1), з цокольним поверхом «епд» та сходами «е», загальною площею - 183.4 кв. м., житловою площею - 65.5 кв. м., господарських будівель - двох сараїв (позначені у технічній документації літерами Б, В), убиральні (позначена у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Ж), та споруд - колодязя № 1, воно збудоване у 1951 році із добудовами у 1990 році, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 21.03.2023 року суб`єктом господарювання - КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки [PERSON] із реєстраційним номером у Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕСуСБ ТІ01:9888:2989:2411:4977 (копія містяться у справі, а. с. 29-31, 32-35), а також Виписками з погосподарських книг № 2 с. Козьова за 1974-1976 роки, за 1977-1979 роки, за 1980-1982 роки, за 1983-1985 роки, за 1986-1990 роки та за 2021-2025 роки, сформованими Козівською сільською радою Стрийського району Львівської області 19.06.2025 року за вих. № 918/02-18/25 (копії містяться у справі, а. с. 60-71). Окрім того, згідно даних технічного архіву КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», право власності на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами було зареєстровано за спадкодавицею [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 30.11.1988 року виконавчим комітетом Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області на підставі рішення виконавчого комітету № 336 від 24.11.1988 року та зареєстровано в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 80 (копія міститься у справі, а. с. 18), що стверджується довідкою КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 03.04.2025 року за № 609 (копія міститься у справі, а. с. 36), й оригінал такого правовстановлюючого документа на сьогодні втрачений. Як уже йшлося вище, позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавиці [PERSON] , 03.11.2022 року зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак 09.09.2024 року одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 642/01-16, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами (копія міститься у справі, а. с. 42). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до змісту статей 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів позивачки [PERSON] , виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, суд враховуючи також час побудови спірного домоволодіння (1951 рік із добудовами у 1990 році), й ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавицею [PERSON] права на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудамине встановлена судом і такий факт ніким не оспорюється, вважає, що право на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудамибуло набуте спадкодавицею [PERSON] правомірно. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що оригінал правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами на сьогодні втрачений, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачкою [PERSON] прав та обов`язків на половину цього об`єкта нерухомого майна у нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивачки [PERSON] як однієї із спадкоємиць за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] та не відмовилася від такої спадщини, у спосіб визнання за нею відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачкою [PERSON] право власності на частину житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою Е-1), з цокольним поверхом «епд» та сходами «е», загальною площею - 183.4 кв. м., житловою площею - 65.5 кв. м., з господарськими будівлями - двома сараями (позначені у технічній документації літерами Б, В), убиральнею (позначена у технічній документації літерою Д), навісом (позначений у технічній документації літерою Ж), та спорудою - колодязем № 1, розташованого за адресою: [ADDRESS] , - у порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Козьова Стрийського району Львівської області. При цьому, суд враховує, що третя особа 1, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , із відповідним позовом за захистом свого права щодо спадкування іншої частини вказаного житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами після смерті спадкодавиці [PERSON] до суду не звертався, однак вправі це зробити у майбутньому. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 541 грн. 48 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки одного з відділень АТ «ОЩАДБАНК» від 20.06.2025 року за № 1 (копія містяться у справі, а. с. 1), з урахуванням відповідної позиції цієї позивачки з вказаного приводу, яка не ставить питання про їх стягнення на свою користь з відповідача Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області у випадку задоволення вимог її позовної заяви, слід залишити за нею, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, матеріали цієї справи не містять. Окремо належить наголосити, що відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, наведені вище судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору, з урахуванням роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», й так належало б покласти на позивачку [PERSON] , як спадкоємицю за заповітом спірного майна пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у повному обсязі.

Outcome: approved