Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У травні 2025 року до Подільського районного суду міста Кропивницького надійшла позовна заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №361570 від 15 жовтня 2018 року, у розмірі 22667,49 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 16 червня 2025 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Фортечного районного суду міста Кропивницького. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 04 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначав, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. За правилами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Судом установлено, що 15 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем укладеного договір про надання фінансового кредиту №361570. Відповідно до вказаного договору товариство надало відповідачу позику у сумі 7 000 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» свої зобов`язання за даним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, переказ коштів здійснено безготівковим шляхом. Відповідач не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Загальна сума заборгованості по кредиту за договором становить 17 320 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4500 грн., заборгованість за відсотками 2430 грн.; сума боргу за пенею і штрафами 9990 грн. 12 квітня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором. 25 липня 2024 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, що є порушенням законних прав позивача. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, з урахування викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором №361570 від 15 жовтня 2018 року, в розмірі 22 667,49 грн. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач порушує умови договору та своєчасно не виконує умови кредитного договору, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Враховуючи наведене суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованість в розмірі 17 320 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 3 787,27 грн. та суму 3% річних у розмірі 1 560,22 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених ним судових витрат на надання правової допомоги. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем на підтвердження понесених судових витрат подано відповідні документи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення витрат за надання адвокатських послуг підлягають до задоволення, так як вони доведені наданими суду доказами. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved