Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначити його опікуном останньої. Вимоги заяви вмотивовано тим, що бабця заявника [PERSON] хворіє на церебральний атеросклероз та зв`язку з хворобою потребує постійного догляду, її захворювання супроводжується вираженими когнітивними порушеннями. Унаслідок хвороби бабуся потребує постійного догляду, який здійснює він, оскільки проживаю разом з нею. Внаслідок хвороби [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою суду від 29 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 18 червня 2024 року призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. \~ \~ \~ \~08 липня 2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта №220/2025 від 24 червня 2025 року. Ухвалою суду від 10 липня 2025 року провадження у справі поновлено. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на те, що вказані дії відповідатимуть інтересам [PERSON] та сприятимуть захисту її особистих немайнових та майнових прав. З урахуванням стану здоров`я заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатною, не заперечує щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Болехівської міської ради (Орган опіки та піклування) в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала, надала суду рішення виконавчого комітету Болехівської міської ради про доцільність [PERSON] бути опікуном [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника та представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. За змістом\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України,\~суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в\~ЦК України. Так,\~в якості\~письмових доказів\~про психічний\~стан [PERSON] \~заявником до\~матеріалів заяви\~було долучено заключення ЛКК КНП «Болехівська ЦМЛ» від 08 березня 2024 року з якого встановлено діагноз: церебральний атеросклероз, виражені когнітивні порушення. Потребує стороннього догляду (а.с.14). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 220/2025 від 24 червня 2025 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] тривалий час страждає гіпертонічною хворобою, атеросклерозом судин головного мозгу, що спричинило ураження тканини мозку із формуванням енцефалопатії та церебральної атрофії (підтвержено даними МРТ) на даний час з клінічними ознаками недоумства судинної деменції, про що свідчить наявний значний когнітивний дефект, амнестичне дезорієнтування, емоційна нестійкість, виражена лабільність, пригнічення вольових процесів, маячна симптоматика в анамнезії, відсутність критичного осмислення власного стану з втратою навиків самообслуговування та повною безпомічністю, що призвело до соціальної дезадаптації підекспертної, вона самостійно не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби, не може висловлювати свої думки, а поведінка є неадекватною обставинам та ситуації. Значний розлад має незворотній характер із схильністю до прогресування. Таким чином, результати вищенаведеного аналізу матеріалів справи, медичної документації, співставлення отриманих даних з діагностичними стандартами та діючою в Україні міжнародною класифікацією психічних і поведінкових розладів 10-го перегляду (МКХ-10), свідчать у формі судинної (мультиінфарктної) деменції внаслідок чого вона позбавлена здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.62-65). За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом судинною (мультиінфарктною) деменцією, згідно МКХ-10 F01.1 та не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання її недієздатною. Вирішуючи питання про можливість призначення [PERSON] , опікуном [PERSON] , суд прийшов до такого висновку. Статтею 300 ЦПК України, разом з іншим, встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до ст.55 ЦК України\~передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно до вимог\~ст.60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями\~статті 63 ЦК України\~передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Статтею 64 ЦК України\~передбачено, що опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами\~ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна є: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна(піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки (п.3.3 Правил опіки та піклування). У постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження№ 61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65\~Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном. Водночас у вищевказаному поданні органу опіки та піклування належним чином не з`ясовано питання доцільності призначення саме [PERSON] опікуном [PERSON] , враховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, зокрема здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами. Отже, подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме [PERSON] належним чином не мотивовано, що на переконання суду, свідчить про застосування органом опіки та піклування суто формального підходу до вирішення питання доцільності призначення заявника опікуном [PERSON] . Крім того, суду не надано доказів та не зазначено у поданні органу опіки і піклування про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі та забезпечення її доглядом та лікуванням. Тобто, об`єктивних підстав призначення недієздатній [PERSON] опікуна в особі заявника, у зазначеному поданні не міститься. Крім того, як встановлено в судовому засіданні заявник [PERSON] зареєстрований за іншою адресою, довідку органу місцевого самоврядування про фактичне місце проживання останнього суду не надано. Не підтверджено також свідками факт проживання заявника з [PERSON] та факту здійснення заявником догляду за бабусею. Матеріали справи не містять будь-яких доказів про наявність у [PERSON] , позитивного відношення та прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, а відтак і про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме її інтересам. Також суд звертає увагу, що [PERSON] має доньку [PERSON] та онуків [PERSON] , [PERSON] та невістку [PERSON] . Донька [PERSON] , згідно матеріалів справи проживає у ФРН. Доказів на підтвердження то факту, що інші члени сім"ї не можуть здійснювати опіку над [PERSON] до суду не надано. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства та приймаючи до уваги вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника [PERSON] , опікуном над недієздатною [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі. Відповідно до\~ст.65 ЦК України\~до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Оскільки в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном, суд відмовляє, тому обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної особи, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. Строк дії даного рішення суд встановлює на два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial