Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 28.08.2025 на електронну адресу Шполянського районного суду Черкаської області з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи підсистеми "Електронний суд" надійшла позовна заява, у якій представник позивача Дідух Є.О. просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4277039 від 07.01.2024 в розмірі 46472,82 грн., з яких: 6499,96 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 34122,90 грн. - заборгованість за сумою відсотків нарахованих ТОВ «Лінеура Україна», 5849,96 грн. - заборгованість за відсотками нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції», а також судові витрати що полягають у судовому зборі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.; в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) - s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С - сума основного боргу; 3 - 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 - кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з [PERSON] (дата народження - [INFO] ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Аргументи учасників справи. В обґрунтування позову зазначено, що 07.01.2024 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» укладено кредитний договір №4277039 на суму 6500,00 грн. зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами загальним строком 360 днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір був підписаний відповідачем шляхом надсилання ТОВ «Лінеура Україна» одноразового ідентифікатора із кодом кодом 85511 у вигляді смс на мобільний номер телефону [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 07.01.2024 на платіжну картку № [NUMBER] . 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали договір факторингу № 25/11/2024 за кредитним договором №4277039 від 07.01.2024, за яким право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції». Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений та у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності. 11.09.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача подав клопотання про долучення доказів. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, причини неявки до суду не повідомила. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та витребувано докази у АТ КБ «Приват Банк». Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.10.2025 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4277039 був укладений 07.01.2024 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна», сума кредиту - 6500,00 грн., строк кредиту - 360 днів, дата видачі кредиту 07.01.2024, стандартна процента ставка становить 2,50% в день, знижена процентна ставка становить 1,75%, орієнтовна реальна річна процентна ставка за денною процентною ставкою 99 923,40%, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 65 000,00 грн. Мета кредиту -споживчі (особисті) потреби. Тип кредиту - кредит. Відповідно до листа №1-1912 від 19.12.2024 виданого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», ТОВ «Лінеура Україна» перерахував на картковий рахунок [PERSON] за № [NUMBER] грошові кошти, згідно договору №4277039 від 07.01.2024 під номером транзакції 328917931, у сумі 6500 грн. Згідно відповіді №20.1.0.0.0/7-250909/72865-БТ від 13.09.2025 наданої АТ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] на яку здійснено переказ коштів у розмірі 6500,00 грн. Дата платежу - 07.01.2024. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за кредитним договором № 4277039 від 07.01.2024 станом на 25.11.2024 сума заборгованості за відсотками складає 51184,58 грн., 17061,68 грн., - сплачені проценти за кредитом, 6499,96 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 34122.90 грн. - проценти за кредитом, що підлягають сплаті. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Українські фінансові операції» сума основного боргу 6499,96 грн., сума нарахованих процентів 5850,00 грн. за 36 календарних днів (26.11.2024 - 31.12.2024). 25.11.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» (Кредитор) та ТОВ «Українські фінансові операції» (Новий кредитор) укладено договір факторингу про відступлення прав вимоги №25/11/2024 . Перехід прав від первісного кредитора до нового підтверджується додатком №1 реєстром боржників, додатком №2 актом прийому - передачі реєстру боржників, додатком №3 повідомленням про відступлення права грошової вимоги, додатком №4 актом прийому - передачі документації, додатком №5 форма надання інформації згідно реєстру боржників, додатком №6 актом прийому - передачі реєстру боржників в електронному вигляді, актом прийому - передачі реєстру боржників, платіжним дорученням №512 від 06.12.2024 АТ «Сенс Банк». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 25.11.2024 до Договору факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4277039 від 07.01.2024 у загальній сумі 40622,86 грн. з яких: 6499,96 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 34112,90 грн. - сума заборгованості за відсотками; за 180 днів прострочення виконання кредитних зобов`язань. 26.11.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» повідомляло [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитними договорами, шляхом надсилання текстового смс повідомлення за номером телефону [NUMBER] об 11:24, ID повідомлення s115245280. Повноваження ТОВ «Лінеура Україна» підтверджуються правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в якій основним видом діяльності зазначено 64.92 Інші види кредитування(основний), витягом з державного реєстру фінансових установ від 21.03.2024, розпорядженням, Повноваження ТОВ «Українські фінансові операції» підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, статутом, виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, витягом з державного реєстру фінансових установ, наказом №20 від 26.10.2017, наказом №01/02/25-3К від 01.02.2025, наказом №01/1/24-1к від 01.11.2024, статутом, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, листом Національного банку України №14-0004/12907 від 19.02.2024 про дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування, листом Національного банку України №27-0026 від 20414 від 15.03.2024 про переоформлення ліцензій. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: довіреність від 31.07.2024, рахунком на оплату №4277039-2025 від 20.07.2025, заявка № 4277039 на виконання доручення до Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024, детальний опис №4277039-2025 від 20.07.2025, акт № 4277039 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024, довіреність від 01.08.2024, договір №01/08/2024-А від 01.08.2024 про надання юридичних послуг, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю. Повноваження ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджуються договором №РК-П-19/03/01 від 12.03.2019. 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.14 Закону України «Про споживче кредитування» Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно із ч.3 ст. 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон регулює відносини між кредитодавцем, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів -2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Крім того відповідно до пункту 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». Судом встановлено, 07.01.2024 з відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4277039 з ТОВ «Лінеура Україна» про надання кредиту у розмірі 6500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у разі невиконання умов договору. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови договору кредиту. 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали договір факторингу №25/11/2024 згідно умов якого, право вимоги щодо [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 6500,00 грн. перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції», що підтверджується також реєстром боржників та актом прийому-передачі прав Вимоги. Сума заборгованості за договором факторингу №25/11/2024 згідно витягу з реєстру боржників щодо відповідача становила 40622,86 грн. з яких: 6499,96 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 34112,90 грн. - сума заборгованості за відсотками; за 180 днів прострочення виконання кредитних зобов`язань. Після укладення договору факторингу №25/11/2024 ТОВ «Українські фінансові операції» далі нараховували відповідачу відсотки за неналежне виконання умов договору №4277039 від 07.01.2024 та згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Українські фінансові операції» сума основного боргу 6499,96 грн., сума нарахованих процентів 5850,00 грн. Згідно із ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018 року, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Зважаючи на вищезазначені норми передбачені Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про споживче кредитування», які вступили в силу 24.12.2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, з 23.04.2024 по 20.08.2024 не може перевищувати 1,5%. Таким чином згідно умов договору, який був укладений 07.01.2024 денна процентна ставка становила на той момент 2,5% що не перевищувала допустиму 2,5%. Тобто з 07.01.2024 по 05.02.2024 сума за відсотковою ставкою 1,75% від тіла кредиту 6500,00 грн. становить 113,75 грн. х 30 днів = 3412,50 грн. З 06.02.2024 по 07.02.2024 сума заборгованості від тіла кредиту 6500,00 грн. становить 162,50 грн. х 2 дні = 325,00 грн. З 08.02.2024 по 22.04.2024 сума заборгованості за відсотками становить 6499.99 грн, 162,49 грн. х 75 днів = 12186,75 грн. Однак з 23.04.2024 по 20.08.2024 денна процентна ставка за умовами договору від 07.01.2024 становила 2,5%, що перевищувало допустиму 1,5%. Зважаючи на розрахунок заборгованості з 23.04.2024 по 20.08.2024 денна процентна ставка за умовами договору становить 2,5% відсотків, що у сумі від 6499,99 грн. становить 162,49 грн, однак у даному періоді повинна застосовуватися денна процентна ставка 1,5% від суми заборгованості 6499,99 грн, що становить 97,49 грн. Отже, за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 ( 97,49 грн. х 120 днів) = 11699,98 грн. Крім того, з 21.08.2024 та до закінчення строку кредитування денна процентна ставка згідно норм законодавства та пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не повинна перевищувати 1 % від суми заборгованості 6499,99 грн. Тобто, починаючи з 21.08.2024 по 31.12.2024, що становить 133 дні, за денною процентною ставкою 1% від 6499,99 грн, сума заборгованості за відсотками становить 64,99 грн. х 133 дня = 8644,98 грн. Отже, 3412,50 грн. +325,00 грн. + 12186,75 грн. +11699,98 грн. + 8644,98 грн. = 36267,90 грн - сума заборгованості за відсотками. З урахуванням викладеного, позов в цій частині належить до часткового задоволення. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитом в сумі 6499,99 грн. в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Стосовно вимог про зазначення в рішенні суду про стягнення в порядку частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України з відповідача 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду. Як передбачено частинами десятою, одинадцятою статті 265ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу. Частинам десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України кореспондують норми частин одинадцятої, дванадцятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. Правила частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 та від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22. Враховуючи викладене з відповідача потрібно стягнути інфляційні витрати та 3% річних відповідно до ст..625 ЦК України. Крім того суду враховує, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні відносини між сторонами у справі виникли 09.01 2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на час ухвалення рішення у справі. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів та дійшов висновку про часткове задоволення позову. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Відповідно до норм ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надані: довіреність від 31.07.2024, рахунком на оплату №4277039-2025 від 20.07.2025, заявка № 4277039 на виконання доручення до Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024, детальний опис №4277039-2025 від 20.07.2025, акт № 4277039 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024, довіреність від 01.08.2024, договір №01/08/2024-А від 01.08.2024 про надання юридичних послуг, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю. Згідно акту прийому - передачі наданих послуг №4277039, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024 зазначено, що складання позовної заяви ТОВ «Українські фінансові операції» до боржника зайняло 2 години часу вартістю 1640,00 грн., складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) 1 година часу вартістю 840,00 грн., письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства 1 година часу вартістю 840,00 грн., проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі 1 година часу вартістю 840,00 грн. Суд вважає, що складання позовної заяви не зайняло 2 години часу, зважаючи на те, що адвокат має значний стаж діяльності в сфері адвокатури з 2017 року, тобто понад 5 років, а позовна заява є стандартною, тому складання позовної заяви не потребувало значного часу. Також представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою не зайняло 2 години часу вартістю 1640,00 грн., складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду справи не зайняло 2 години часу вартістю 1640,00 грн., відповідно вартість витрат на правничу допомогу є значно завищеними та не співмірною з ціною позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. За таких обставин, суд вважає необхідним зменшити витрат на правову допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача такі витрати в сумі 3000,00 грн, що буде розумним, справедливим та співмірним із складністю справи. Відповідач не оспорював укладення чи не укладення кредитного договору та відповідно отримання кредитних коштів і користування ними. Станом на день звернення до суду і цим позовом заборгованість по кредитному зобов`язанню відповідач не погасив. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оскільки позов задоволено частково (92,03%), з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі грн. (92,03 % від 2422,40 грн.). Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Outcome: partial