Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) в розмірі 3,71 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченка на території Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області.\~\~\~ В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її мати, [PERSON] , за життя була членом КСП ім. Шевченка та набула право на земельну частку (пай), однак не встигла отримати сертифікат, що посвідчує це право. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки на час смерті матері постійно проживала разом з нею. Через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця, державний нотаріус постановою від 29 січня 2025 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, що змусило її звернутися до суду за захистом свого порушеного права.\~\~\~ Відповідач, Хорошівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, в особі свого представника, подав до суду заяву від 25 серпня 2025 року, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу за відсутності представника ради.\~\~\~ Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.\~Підготовчі судові засідання, призначені на 26 серпня 2025 року, 15 вересня 2025 року та 08 жовтня 2025 року, відкладалися у зв`язку з неявкою учасників справи та перебуванням головуючого судді у відпустці.\~\~\~ У підготовче судове засідання 22 жовтня 2025 року сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.\~Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи без участі його представника.\~\~\~ Відповідно до частини 3 статті 200 та частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 лютого 1996 року Березівською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області.\~\~\~ Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач, [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11-12).\~Таким чином, позивач є спадкоємицею першої черги за законом.\~\~\~ Спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON] , складається, зокрема, з права на земельну частку (пай) розміром 3,71 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченка, розташованих на території Давидівського старостинського округу (колишня Давидівська сільська рада Володарсько-Волинського району Житомирської області). Наявність у спадкодавця цього права підтверджується: -Довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 03 червня 2024 року № 148, згідно з якою на території Давидівського старостинського округу є земельна частка (пай) в розмірі 3,71 га, яка належить померлій [PERSON] .\~\~\~ -Листом Управління у місті Житомирі та Житомирському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01 грудня 2021 року № 243/431-21, відповідно до якого у «Списках померлих громадян с. Давидівка Володарсько-Волинського району на виготовлення державних актів на право приватної власності на землю» за № 39 міститься запис про [PERSON] . У листі також зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався, а відомості про отримання нею державного акта на право власності на земельну ділянку відсутні.\~\~\~ Оскільки спадщина відкрилася 24 лютого 1996 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року, до правовідносин щодо прийняття спадщини застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР). Відповідно до статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , прийняла спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Ця обставина підтверджується сукупністю доказів: -Довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 06 червня 2024 року № 173, яка свідчить, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] .\~\~\~ -Довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 06 червня 2024 року № 174, згідно з якою на день смерті матері, а також протягом шести місяців до та після її смерті, за тією ж адресою була зареєстрована та проживала її дочка позивач [PERSON] \~\~\~ -Довідкою виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 06 червня 2024 року № 175, яка прямо підтверджує, що після смерті матері позивач «фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння майном померлої, обробляла присадибну ділянку, здійснювала дрібний ремонт житлового будинку, розпорядилася її особистими речами».\~\~\~ Таким чином, позивач у встановлений законом спосіб прийняла спадщину, а отже, набула право на все спадкове майно з моменту його відкриття. Позивач вжила заходів для оформлення своїх спадкових прав у позасудовому порядку, звернувшись до нотаріуса. Однак, постановою в.о. завідувача Хорошівської державної нотаріальної контори від 29 січня 2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документа (сертифіката) на ім`я померлої [PERSON] .\~Ця обставина підтверджує неможливість для позивача оформити свої спадкові права в інший спосіб, окрім судового.\~\~\~ Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (стаття 1225 ЦК України). Право на земельну частку (пай) виникало у членів колективних сільськогосподарських підприємств (КСП) на підставі Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до пункту 2 цього Указу, право на земельну частку (пай) мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.\~\~\~ Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю та включення особи до списку, що є додатком до цього акта. Відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай) не є підставою для позбавлення особи або її спадкоємців цього права, оскільки сертифікат є лише документом, що посвідчує вже наявне право, а не правовстановлюючим документом.\~\~\~ Ця позиція закріплена, зокрема, у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», де роз`яснено, що якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката або помилково не був включений до списку, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує відповідні норми законодавства, що діяли на час виникнення правовідносин.\~\~\~ Аналогічно, у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат.\~\~\~ У даній справі матеріалами підтверджено, що спадкодавець [PERSON] була включена до списку осіб, які мали право на отримання земельної частки (паю).\~Таким чином, вона за життя набула майнове право на земельну частку (пай), яке не було реалізоване шляхом отримання сертифіката, однак увійшло до складу спадщини і може бути успадковане на загальних підставах.\~\~\~ Позивач, як спадкоємиця за законом, належним чином прийняла спадщину, а отже, набула право на це майнове право з моменту відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Згідно з частиною 4 цієї ж статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач, Хорошівська селищна рада, є органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади. У разі відсутності спадкоємців або неприйняття ними спадщини, спадкове майно переходить у власність територіальної громади як відумерла спадщина (стаття 1277 ЦК України). Визнавши позов, відповідач фактично підтвердив наявність законного спадкоємця та відсутність претензій з боку територіальної громади на спірне майно. Суд перевірив заяву відповідача про визнання позову та встановив, що вона не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, відповідають вимогам чинного законодавства та усталеній судовій практиці. Оскільки відповідач визнав позов, а таке визнання не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved