Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилаються на те, що 08.06.2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1219-4062. Зазначають, що відповідно до умов вказаного кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період* 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Вказують на те, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткової угоди, а саме (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Вважають, що відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1219-4062 від 08.06.2023 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, чим вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору. Зазначають, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 25.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 84 300,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 10 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 74 300,00 гривень. Разом з цим, вказують на те, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 47 200,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 37 100,00 гривень. Просять, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1219-4062 від 08.06.2023 року, в розмірі 37\~100,00 гривень, а також судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень, в рахунок сплаченого позивачем судового збору. Рух по справі та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.09.2025 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. 24.10.2025 року представник відповідача [PERSON] , адвокат Роман А.В., скерувала на електронну адресу суду відзив на позовну заяву. Посилається на те, що відповідач [PERSON] вважає, що нарахування відсотків є несправедливим та здійснено з перевищенням допустимих розмірів, установлених чинним законодавством. Вказує на те, що відповідач не заперечує свого обов`язку щодо повернення суми отриманого кредиту та сплати відсотків, нарахованих у межах базового періоду користування кредитом тривалістю 14 днів. Вважає, що нарахування процентів у розмірі, який перевищує 50% вартості кредиту, є необґрунтованим та неспівмірним, що порушує принципи справедливості, добросовісності та порушує права споживача. Також, зазначила, що позивач ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», як надавач фінансових послуг, неодноразово допускав порушення вимог чинного законодавства, що підтверджує застосованими до нього заходами впливу з боку Національного банку України. Відповідач не заперечує наявності зобов`язань перед позивачем щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у межах базового періоду, вважає, що розмір відсотків підлягає зменшенню. Просить відмовити в частині позовних вимог щодо нарахування завищених та необґрунтованих відсотків, та визнати обґрунтованим лише зобов`язання [PERSON] щодо повернення основної суми кредиту та сплати відсотків, нарахованих у межах базового періоду користування кредитом тривалістю 14 днів. Представник позивача, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», Дідиченко Д.Г., у судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи провести за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , та в його інтересах представник, адвокат Роман А.В., у судове засідання також не з`явилися. У матеріалах справи міститься відзив на позов. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 15\~ЦК\~України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що 08.06.2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1219-4062. Відповідно до умов вказаного кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 10 000,00 грн.; - строк кредитування 300 днів; - базовий період* 14 днів; - знижена % ставка 2,50 % в день; - стандартна % ставка 3,00 % в день (а.с.12-17). Зі змісту вищевказаного договору вбачається, що відповідач разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Перерахування коштів за кредитним договором № 1219-4062 на картковий рахунок відповідача [PERSON] також підтверджується довідкою про видачу коштів, а саме на суму 10 000,00 грн. (а.с.21). Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором № 1219-4062 від 08.06.2023 року становить: 84 300,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 10 000,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 74 300,00 гривень (а.с.22-26). З матеріалів справи вбачається, що кредитодавцем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 47 200,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 37 100,00 гривень. Суд, повно та всебічно дослідивши наведені докази, зважає на наступне. Згідно із ч. 1 ст.\~202\~ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини першої та другої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої\~статті 207 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями\~статті 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1047 ЦК України\~передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із дослідженого судом договору про надання кредиту №1219-4062 від 08.06.2023 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1\~ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною першою ст.5\~Закону України «Про електронні документи таелектронний документообіг»\~визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2\~ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1\~ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Стаття 12\~Закону\~України\~«Про\~електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, Договір про надання кредиту № 1219-4062 від 08.06.2023 року укладений в електронній формі, що відповідає приписамстатті 207ЦК Україниіз застосуванням Закону України «Про електронну комерцію»\~та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону. Відповідно до ч. 1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. За положеннями статей\~1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встан овлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. За умовами укладеного сторонами кредитного договору № 1219-4062 від 08.06.2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язався повернути надану позику у повному обсязі. Так, позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (відповідача [PERSON] ), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Представник відповідача у відзиві посилалася на те, що розмір процентів є надмірним та суперечить принципам справедливості. Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач [PERSON] добровільно погодився з умовами кредитування під час укладення електронного договору, маючи доступ до Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та Правил кредитування, які містять усі істотні умови. При цьому, слід зауважити на тому, що відповідач користувався наданими коштами, що підтверджує прийняття ним умов договору. Отже, кредитодавець ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно з ч. 2 ст.\~141\~ЦПК\~України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позовна заява подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", то за подання цієї позовної заяви позивачем сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 зазначеного Закону, тобто, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, а саме 2 422,40 гривень: 3028,00 грн. (ставка судового збору, визначена в підпункті 1) п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір») х 0,8 (понижуючий коефіцієнт, встановлений ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»), документально підтверджений платіжною інструкцією №77098 від 02.09.2025 року (а.с.2). Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved