Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У жовтні 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації Київської області про встановлення факту батьківства. На обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона познайомилася з [PERSON] у вересні 2022 року. Тривалий час вони співробітничали як волонтер та військовий. У червні 2023 року [PERSON] приїхав на операцію в Київ і нього з заявницею зав`язались романтичні стосунки. Через півтора місяці стосунків [PERSON] і [PERSON] вирішили проживати разом у заявниці у [ADDRESS] , оскільки склалося добре взаєморозуміння в особистих відносинах між ними. В серпні 2023 року пара прийняла рішення мати спільну дитину. На час знайомства [PERSON] була розлучена (рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області про розлучення від 20.02.2020р. у справі № 369/15367/19) і мала 4 дітей, двоє з яких були неповнолітніми. [PERSON] формально-юридично перебував у шлюбі з [PERSON] . Але як подружжя фактично вони разом не проживали. Власних дітей [PERSON] не мав та заводити їх з [PERSON] не збирався. Враховуючі дані фактичні обставини [PERSON] обговорював із [PERSON] необхідність розлучення, оскільки фактично в них стосунків не було, разом вони не проживали. [PERSON] ідею розлучення з [PERSON] підтримувала. Відразу здійснити похід до органів державної реєстрації актів цивільного стану для оформлення розлучення не вдавалось, оскільки [PERSON] була часто за кордоном, а коли приїжджала до України, [PERSON] був постійно на службі, так як був військовим, часто виконував завдання на передовій, тому знайти вільних час одночасно для обох було складно. Графіки вільного часу для походу в органи державної реєстрації акту цивільного стану для подання заяви щодо розлучення не співпадали. [PERSON] воював на [PERSON] напрямку, тому бачились вони з [PERSON] не часто, тривалістю по 1-3 дні (приблизно 1 раз на 1-2 місяці). Якщо у [PERSON] не було змоги приїхали в с. [PERSON] , то [PERSON] їздила у прифронтові міста. Разом вони постійно зізвонювались по відеозв`язку. У матеріалах справи наявні спільні фото [PERSON] та [PERSON] , в тому числі, разом із дітьми. В січні 2024 року [PERSON] завагітніла та повідомила цю новину [PERSON] . [PERSON] дуже зрадів, що стане батьком і всіляко підтримував [PERSON] протягом вагітності: висилав кошти на медикаменти, на постановку на облік в приватну клініку, на інші медичні процедури, кілька разів приїжджав на УЗД, інші УЗД переглядав в записі, купував дитячі речі, планував бути на пологах. Крім самої вагітності [PERSON] , [PERSON] підтримував її дітей від попереднього шлюбу - висилав їм подарунки, в короткі візити возив їх до лікарів, вчив малювати, оскільки був художником та дизайнером в цивільному житті, цікавився їх життям та підтримував їхній всебічний розвиток. Мав дуже гарні стосунки з усіма дітьми. Також, дбав про спільний побутовий комфорт, домовлявся з майстрами, якщо виникали побутові проблеми в домі. 09 березня 2024 року [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] були разом 2 тижні в березні-квітні 2024 року, після того як загинув старший син [PERSON] , тоді [PERSON] приїхав з передової до [PERSON] , щоби підтримати її у цей тяжкий період. Час від часу [PERSON] нагадував [PERSON] щодо необхідності оформити розлучення і, з огляду на зайнятість кожного, домовились вирішити це питання у вересні-жовтні 2024, коли [PERSON] мав приїхати у відпустку на народження доньки. В цей же час [PERSON] мала приїхали в Україну. Планували на час відпустки народити дитину та оформити розлучення [PERSON] та [PERSON] . Однак, [INFO] [PERSON] загинув, виконуючи бойове завдання. Його донька [PERSON] народилась [INFO] . 02 вересня 2024 року було зареєстроване кримінальне провадження № 12024041030003022 за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України по факту зникнення [PERSON] . 25 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 12024041030003022 від 02.09.2024р. на підставі постанови слідчого СВ Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Віткалова Андрія Вікторовича від 16.09.2024р. (вх.№1902 від 17.09.2024р.) Державною спеціалізованою установою «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» було проведено експертизу № 1902/2317/МГ, якою встановлено генетичні ознаки фрагментів кісток трупу невідомого чоловіка-військовослужбовця (1824не/2184л). В подальшому проведено експертизу № 1903/2318-МГ від 25.09.2024р., якою встановлено генетичні ознаки [PERSON] [INFO] - матері [PERSON] . 30 вересня 2024 року постановою про встановлення особи трупу, яка прийнята слідчим СВ Дніпропетровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Віткаловим А.В., труп особи чоловічої статі № 1824не/2184л визнаний як військовослужбовець Збройних Сил України [PERSON] [INFO] . За висновками вищевказаних експертиз та постанов слідчого, встановлено, що рештки загиблого військовослужбовця є рештками [PERSON] , який є біологічним сином [PERSON] [INFO] . 09 жовтня 2024 року Державною спеціалізованою установою «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» (код 01985239) видано довідку про причини смерті [PERSON] та лікарське свідоцтво про смерть № 1824не/2184л. 10 жовтня 2024 року видано свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . 07 листопада 2024 року, після подання заяви про встановлення факту батьківства до суду, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що видано новий паспорт громадянки України № [NUMBER] . 15 листопада 2024 року було змінено прізвище доньки [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » про що реєстратором зроблено відповідний запис у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідні документи щодо підтвердження зміни прізвища [PERSON] та її доньки [PERSON] на « [PERSON] » містяться у матеріалах справи. Заявниця у своїй заяві просила встановити факт батьківства [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) відносно [PERSON] [INFO] та внести зміни до актового запису № 460 від 02.10.2024 року про народження [PERSON] [INFO] , вказавши батьком [PERSON] [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) та видати нове свідоцтво про народження дитини. Заяви про встановлення факту батьківства суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. У матеріалах справи наявні документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] , зокрема, свідоцтво про смерть № 1824не/2184л від 07.11.2024р. Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У даній справі спору між близькими родичами щодо батьківства немає, тому дана вимога може бути розглянута в окремому провадженні. Метою встановлення факту батьківства є захист особистих немайнових прав та інтересів малолітньої дитини, в інтересах якої діє заявниця як мати. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року. 17 лютого 2024 року ухвалою суду замінено заінтересовану особу - Службу у справах дітей та сім`ї Бучанської районного державної адміністрації Київської області на Відділ у справах дітей та сім`ї Гостомельської селищної ради. Ухвалою суду від 12 травня 2025 року Відділ у справах дітей та сім`ї Гостомельської селищної ради замінено на належну заінтересовану особу Службу у справах дітей та сім`ї Гостомельської селищної військової адміністрації. 24 липня 2025 року ухвалою суду залучено до справи у якості заінтересованої особи 2 - Бучанський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). 22 жовтня 2025 року від представника заявника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновків молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 49357 від 01.08.2025р. стосовно батька та № 49329 від 19.08.2025р. стосовно бабусі. В рамках проведення наданих експертиз експерта, спеціаліста попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 49357 від 01.08.2025 року, ймовірність того, що загиблий військовослужбовець, реєстраційний № 1824не/2184л від 01.09.2024р. є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%. Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 49329 від 19.08.2025 року, ймовірність того, що [PERSON] [INFO] , є матір`ю біологічного батька, тобто біологічною бабусею, дитини [PERSON] [INFO] , складає 99,998%. Відповідно до ч. 1, ч.5 та ч. 6 ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05). Суд приходить до висновку, що надані заявником висновки молекулярно-генетичних експертних досліджень є належними, відповідають вимогам чинного законодавства та в повній мірі підтверджують батьківство. Таким чином вимоги щодо факту батьківства знаходять своє підтвердження, виходячи із висновків експертних досліджень. Слід зазначити, що бабуся [PERSON] була присутні при проведенні експертного дослідження, в неї відбиралися зразки букального епітелію, таким чином вона достатньою мірою була обізнана про причини проведення експертизи та про наявну заяву про встановлення факту батьківства. Будь-яких заперечень від неї не послідувало. Заінтересованою особою 1 - Службою у справах дітей та сім`ї Гостомельської селищної військової адміністрації було подано заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо встановлення факту батьківства не надійшло. Заінтересованою особою 2 - Бучанським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було подано заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо встановлення факту батьківства не надійшло. Представником заявника також було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву про встановлення батьківства підтримали та просили її задовольнити. За результатом розгляду даної заяви суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Частиною першою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу . Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. При розгляді справи щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що Сімейного кодексу України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved