Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 10.02.2007 Чапаєвською селищною радою Кегичівського району, Харківської області, актовий запис №02. Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач з 10.02.2007 перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , який на цей час вже досяг повноліття, та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем, з нею залишаться проживати і надалі. Сімейне життя подружжя поступово почало віддалятися один від одного, стосунки розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. На цей час сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Вже досить тривалий час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільне проживання та шлюбні стосунки припинено повністю. Фактично сім`я припинила своє існування вже досить тривалий час. Подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу неможливе. Строк на примирення позивач просить не надавати, оскільки це суперечитиме її та інтересам та інтересам дітей. Спір про поділ майна на цей час відсутній. Позивач змінювати прізвище на дошлюбне не бажає. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 09.09.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.02.2007 у Чапаєвській селищній раді Кегичівського району Харківської області, актовий запис 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 10.02.2007 Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач заявила, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Сімейне життя подружжя не склалося, проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи сторони на цей час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя в цьому провадженні не заявлено. Позивач заявила, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з нею, відповідач заперечень з цього приводу не надав. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач про зміну прізвища на дошлюбне не заявила. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved