Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 243/23-ф від 04.10.2023 року, яка становить 15 450,00 грн; вирішити питання про судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок реорганізації Національного авіаційного університету шляхом поділу та завершення цього процесу 07 листопада 2024 року була створена Українська державна льотна академія, яка відповідно до затвердженого розподільчого балансу є правонаступником Національного авіаційного університету в частині прав та обов`язків відокремленого структурного підрозділу - Льотної академії НАУ, у тому числі щодо всіх укладених нею договорів. Льотна академія НАУ, діючи в межах своїх статутних завдань, 04 жовтня 2023 року уклала з Відповідачем договір про навчання та договір про надання платної освітньої послуги, за якими Позивач зобов`язався здійснювати підготовку Відповідача за освітньою програмою магістерського рівня, а Відповідач - своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих освітніх послуг. Договори є чинними, їх умови Відповідачем належним чином не виконані, оскільки станом на 30 квітня 2025 року за ним обліковується заборгованість у розмірі 15 450,00 грн, що і стало підставою для звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості як правонаступника навчального закладу, який надав відповідні освітні послуги. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Враховуючи вищенаведене, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 05.09.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 г ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до Положення про Льотну академію Національного авіаційного університету, затвердженого наказом Національного авіаційного університету від 08.02.2018 року, Льотна академія Національного авіаційного університету є відокремленим структурним підрозділом (філією) Національного авіаційного університету - державного вищого навчального закладу четвертого рівня акредитації, що має статус неприбуткового згідно з чинним законодавством України. Відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки України від 13.10.2023 року № 1249 було розпочато процес реорганізації Національного авіаційного університету (ЄДРПОУ 01132330) шляхом його поділу на державний університет «Київський авіаційний університет» та Українську державну льотну академію. 23.10.2024 року Міністром освіти та науки було затверджено розподільчий баланс на 01.10.2024 року Національного авіаційного університету та затверджено Статут Української державної льотної академії (код ЄДРПОУ 45826348), яка 07.11.2024 року була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст. 55 ЦПК України Українська державна льотна академія (ЄДРПОУ 45826348, місцезнаходження: 25005, м. Кропивницький, вул. Степана Чобану, 1) є правонаступником Національного авіаційного університету (ЄДРПОУ 01132330) в особі відокремленого структурного підрозділу Льотна академія Національного авіаційного університету у даній цивільній справі. Судом установлено, що 04.10.2023 року між Льотною академією НАУ, з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, був укладений Договір про навчання у Льотній академії Національного авіаційного університету № 096/23-н. Предметом договору є навчання у закладі вищої освіти. Заклад бере на себе зобов`язання: зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти на освітньою програмою «Льотна експлуатація повітряних суден» за спеціальністю 272 «Авіаційний транспорт» для здобуття ступеня вищої освіти «Магістр». За змістом п. 12 Договору про навчання, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичної особи. Відповідно до п. 14 Договору про навчання, здобувач може бути відрахований із закладу з підстав, визначених ст. 46 ЗК «Про вищу освіту», в тому числі за порушення умов Договору. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язань за Договором. (п. 16 Договору про навчання). Договір припиняється (розривається) у разі відрахування здобувача (п.п. 5 п. 18 Договору про навчання). 04.10.2023 року між Льотною академією Національного авіаційного університету в особі в.о. директора Максимова В.О., діючого на підставі Положення академії, та [PERSON] було укладено Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 243/23-ф, який є невід`ємним додатком до Договору про навчання у Льотній академії Національного авіаційного університету № 096/23-н від 04.10.2023 року. Предметом цього Договору є фінансові зобов`язання Замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом (п. 2 Договору про надання послуги) Пунктом 1 розділу 3 Договору про надання послуги визначено, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 48 150 грн 00 коп. Відповідно до п. 2 розділу 3 Договору про надання послуги, вартість платної освітньої послуги за роками становить: 2023-2024 навчальний рік 32 100 грн 00 коп.; 2024-2025 рік навчальний рік 16 050 грн 00 коп. Замовник вносить плату щосеместрово, не пізніше 10 числа кожного місяця у безготівковій формі (пункти 3, 4 розділу 3 Договору про надання послуги). Відповідно до п. 1 розділу 4 Договору про надання послуги, у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язань за Договором. (п. 1 розділу 5 Договору про надання послуги). Договір припиняється (розривається) у разі відрахування здобувача (п.п. 5 п. 3 розділу 5 Договору про надання послуги). Встановлено, що наказом в.о. ректора Льотної академії Національного авіаційного університету Міністерства освіти і науки України № 118/о від 31.01.2025 року відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 46 ЗУ «Провищу освіту», [PERSON] , курсанта 2-го курсу (192М н/г), факультету льотної експлуатації, денної форми навчання, спеціальності 272 «Авіаційний транспорт», освітньо-професійної програми «Льотна експлуатація повітряних суден», освітнього ступеня «Магістр», з 31.01.2023 року відраховано за невиконання індивідуального навчального плану. Також встановлено, що позивач засобами поштового зв`язку направляв відповідачу вимоги про погашення заборгованості за Договором про надання послуги в сумі 15 450 грн 00 коп. від 20.02.2025 року № 0108/287, від 31.03.2025 року № 01-08/485. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту», в редакції закону, чинній на дату укладення сторонами Договору, було визначено, що заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Перелік платних освітніх та інших послуг, що можуть надаватися державними і комунальними закладами вищої освіти, затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок надання платних освітніх та інших послуг, включаючи порядок визначення їх вартості для здобувачів вищої освіти, встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку і торгівлі, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової, бюджетної, податкової політики. Відповідно до ч. 6, ч. 7 цієї статті розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, включаючи виготовлення документа про освіту та додатка до нього, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються в договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Типовий договір, що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу, на строк навчання, затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації встановлюється закладами вищої освіти в національній валюті. Заклад вищої освіти має право змінювати плату за навчання у порядку, передбаченому договором, не частіше одного разу на рік і не більш як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік. Розмір плати за весь строк навчання або за надання додаткових освітніх послуг підлягає оприлюдненню у засобах масової інформації, на офіційних веб-сайтах, на інформаційних стендах та в будь-який інший спосіб. Договір про навчання у Льотній академії Національного авіаційного університету № 096/23-н від 04.10.2023 року та Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №243/23 -ф відповідають формі Типового договору про навчання у закладі вищої освіти, яка була затверджена постановою Кабінету Міністрів України №735 від 19 серпня 2020 року та Типового договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №1113 від 07 вересня 2020 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України за № 1021/35304 від 19 жовтня 2020 року. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Розрахунок заборгованості за договором про надання послуг є обчисленням з використанням математичних дій, який має ґрунтуватися на основі інформації про користування відповідачем вказаними послугами, на умовах, передбачених відповідним договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Тож, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до змісту пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженому постановою правління національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписка з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить, зокрема: найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта. Однак, позивач до суду у встановлений ст. 83 ЦПК України строк розрахунок заборгованості відповідача не подав. Своєю чергою відсутність розрахунку заборгованості відповідача позбавляє суд перевірити обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, його повернення повністю або частково. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до норм ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що, на його думку, підтверджують вказані обставини, але разом з тим, не надав до суду для підтвердження розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] хоча відповідач не заперечив суму заборгованості у розмірі 15 450,00 грн, однак для перевірки правильного нарахування заборгованості суду необхідний такий розрахунок, який позивач суду не надав. Будь-яких заяв чи клопотань щодо цього доказу позивач до суду не подав, зокрема нічого не вказав про причини через, які цей доказ не може бути поданий ним разом із позовною заявою. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Позивач, не надав доказів на підтвердження позовних вимог, тобто, скористався своїми правами, передбаченим ЦПК України, на власний розсуд. Відсутність належних та допустимих доказів, зокрема детального розрахунку заборгованості за договором про надання освітніх послуг, позбавляє суд можливості встановити дійсний розмір заборгованості, перевірити обґрунтованість заявленої до стягнення суми, а також з`ясувати факт і розмір можливого часткового виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань. Посилання Позивача на наявність заборгованості у розмірі 15 450,00 грн відповідно до довідки про заборгованість станом на 30.04.2025 за договором № 243/23-ф від 04.10.2023 є непідтвердженими належними доказами, оскільки така довідка до матеріалів справи не долучена, а інших первинних документів, які б підтверджували нарахування плати, строки її сплати, фактичне надання освітніх послуг та здійснення чи нездійснення оплат, суду не подано, що унеможливлює встановлення наявності боргу та його точного розміру. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Української державної льотної академії, що має наслідком відмову у їх задоволенні в повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту та обсягу наданих освітніх послуг, дійсного розміру заборгованості за договором про надання освітніх послуг, обґрунтованості нарахування заявленої до стягнення суми, а також доказів відсутності або врахування можливого часткового виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, що унеможливлює встановлення судом наявності порушеного права та підстав для його судового захисту, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо розміру заборгованості не підтверджені належними доказами, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову за необґрунтованістю. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed