Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за період з 01.12.2020 року по 31.03.2025 року за послуги з постачання теплової енергії в сумі 27450,20 грн., 3% річних 104,13 грн., інфляційні втрати 459,24 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» припинено шляхом приєднання до ЛМКП «Львівтеплоенерго» та з 01.01.2024 року надавачом послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання для споживачів ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є ЛМКП «Львівтеплоенерго». Згідно Закону України\~«Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, в томі числі і за адресою: [ADDRESS] . Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] та щомісяця направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з централізованого опалення. З 01.07.2014 року вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛКП «Залізничнетеполоенерго», що було виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг постачання гарячої води у м. Львові для населення до 01.01.2024, та споживачами. З 01.01.2024 року на споживачів за адресою [ADDRESS] поширюються умови Типового індивідуального договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021. Споживачі за вказаною адресою проводять оплату не у повному обсязі, а тому за період з 01.12.2020 р. по 31.03.2025 р. утворилась заборгованість з оплати послуг з постачання теплової енергії у розмірі 27450,20 грн. Також, відповідно до ст. 625, 549 ЦК України, відповідачам було нараховано на заборгованість за послугу з постачання теплової енергії 3% річних в сумі 104,13 грн. та інфляційні втрати у розмірі 459,24 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.08.2025 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику сторін/. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено ст. 178, 193 ЦПК України. Судом вжито заходів для належного повідомлення сторін про розгляд справи судом. Зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачам тричі разом із позовною заявою та додатками за місцем їх реєстрації, однак поштові відправлення повернуто суду. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний Суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Зазначене також узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13.05.2024 по справі №755/4829/23. Відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого суду не повідомили. У встановлений строк відповідачі не подали суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомили. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно Закону\~України «Про\~теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1, 3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до п.2 ч.3 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Частиною 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.12 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019, індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України Про електронну комерцію (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Статтею 526\~ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525\~ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як встановлено судом, ухвалою Львівської міської ради №3409 від 06.07.2023 року ЛКП «Залізничнетеплоенерго» припинено шляхом приєднання до ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідно до ухвали Львівської міської ради № 4142 від 14.12.2023 року «Про затвердження передавального акта ЛКП «Залізничнетеплоенерго», яке припиняється шляхом приєднання до ЛМКП «Львівтеплоенерго», з 01.01.2024 року надавачем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання для споживачів ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є ЛМКП «Львівтеплоенерго» /а.с. 26, 27/. Згідно Закону України «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії, які надаються в томі числі і за адресою: [ADDRESS] . З 01.07.2014 року вважався укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛКП «Залізничнетеполоенерго», що був виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг постачання гарячої води у м. Львові для населення та споживачем /власником/співвласником квартири, місць загального користування в житлових будинках, будинків садибного типу, які приєднані до теплових мереж ЛКП «Залізничнетеплоенерго» і в яких послуги з централізованого опалення і послуги з централізованого постачання гарячої води надавалися ЛКП «Залізничнетеплоенерго», а також користувачі вищевказаних квартир, або особи, зареєстровані (прописані) у таких квартирах. /а.с.11-13/. З 01.01.2024 року на споживачів за адресою [ADDRESS] поширюються умови Типового індивідуального договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021 /а.с.21-25/. Також, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] приватизована, її власником є відповідач [PERSON] , зареєстровані члени сім`ї власника - відповідач [PERSON] та малолітній [PERSON] , 2020 року народження, що підтверджується копією довідки №21 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації /а.с.7/. Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з постачання теплової енергії був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] та щомісяця направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з централізованого опалення. Згідно із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] допущено виникнення заборгованості за період з 01.12.2020 р. по 31.03.2025 р. у зв`язку із частковими оплатами отриманих послуг, розмір заборгованості становить 27450,20 грн. /а.с.8-9/. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості позивача, інфляційні втрати у розмірі 459,24 грн. розраховано у період з січня 2024 року по грудень 2024 року та 3 % річних у розмірі 104,13 грн. розраховано у період з березня 2024 року по березень 2025 року. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі отримали за спірний період послуги з постачання теплової енергії і мали обов`язок оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, а тому, оскільки відповідачами, які є споживачами наданих позивачем послуг, допущено утворення заборгованості у загальному розмірі 27450,20 грн. за період з 01 грудня 2020 р. по 31 березня 2025 р., а тому позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved