Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В поданому до суду клопотанні представник позивача Незамай \~ \~ \~ \~ А.Д. просить розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив розглядати справу заочно та ухвалити заочне рішення у справі. Інші клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Судом також\~встановлено,\~що\~ 18 травня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики №548158730. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 39150 гривень на 30 днів з можливістю пролонгації до 17.06.2029 року зі сплатою відсотків у розмірі, встановленому договором Вказані обставин стверджуються договором кредитної лінії №548158730 від 18.05.2024 року з додатками, заявкою на отримання грошових кошті на кредит від 18.05.2024 року та платіжною інструкцією від 18.05.2024 року про перерахування коштів відповідачу за вказаним вище договором в розмірі 27000 грн. 05 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики №06633-06/2024. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 10000 гривень на 120 днів зі сплатою відсотків у розмірі, встановленому договором. Вказані обставин стверджуються договором позики №06633-06/2024 з додатками, заявкою анкетою на отримання фінансового кредиту та листом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 23ґ04ґ2025 року № 3466_250423100603. 24 червня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №1549442. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 12000 гривень на 345 днів зі сплатою відсотків у розмірі, встановленому договором, що підтверджується вказаним вище договором по споживчий кредит №1549442 з додатками, анкетою заявою на кредит № 1549442 від 24.06.2024 року та платіжним дорученням від 24.06.2024 року № 36972513 Крім того, вказані вище договори про надання фінансового кредиту, укладені між сторонами в електронній формі, містять електронний підпис відповідача та представників кредиторів, тому мають силу договору, який укладений в письмовій формі й підписаний сторонами, що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не надано доказів на підтвердження невідповідності умов договору про надання фінансового кредиту вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Викладене відповідає практиці ВС (постанова по справі №\~524/5556/19). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, щодо оплати боргу у встановлений договором строк та не повернув первісним кредиторам та позивачу суму боргу. Між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (Попередній кредитор) та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ»» 19.11.2024 року укладений Договір факторингу №191124/2 та додаткові угоди до даного договору, згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором №06633-06/2024 що підтверджується вказаним вище договором факторингу з додатковими угодами та витягом з реєстру боржників до вказаного вище Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024 року. 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Попередній кредитор) та ТОВ «Таліон Плюс» укладений Договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди до даного договору, згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором №548158730 що підтверджується вказаним вище договором факторингу з додатковими угодами та витягом з реєстру права вимоги №2 від 27.02.2025 року до вказаного вище Договору факторингу. 27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» (Попередній кредитор) та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладений Договір факторингу №27/0225-01та додаткові угоди до даного договору, згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором №548158730 що підтверджується вказаним вище договором факторингу з додатками. 27.11.2024 року між ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Незалежні фінанси» (Попередній кредитор) та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ»» укладений Договір факторингу №27112024/1, згідно якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором №154944, що підтверджується вказаним вище договором факторингу з додатками та витягом з реєстру боржників до вказаного вище Договору факторингу. Згідно ч.1. ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині сплати заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 5000 гривень за кредитним договором №06633-06/2024, в частині сплати заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 13499,80 гривень за кредитним договором №548158730, в частині сплати заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 5600 гривень за кредитним договором №1549442 ,не підлягають задоволенню, оскільки пунктом 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється\~від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця)\~неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить: за кредитним договором №06633-06/2024 в розмірі 24250 гривень, з яких: 10000 гривень\~(заборгованість за основною сумою боргу) +14250 гривень \~(заборгованості по відсотками)=24250 гривень; за кредитним договором №548158730 в розмірі 87078 гривень 52 копійки, з яких: 26999 гривень 60 копійок\~(заборгованість за основною сумою боргу)+ 60078 гривень 92 копійок (\~заборгованості за відсотками)=87078,52 грн; за кредитним договором №1549442 в розмірі 35012 гривень 16 копійок, з яких: 12000 гривень\~(заборгованість за основною сумою боргу), + 21692 гривні 16 копійок (\~заборгованості за відсотками)+1320 гривень заборгованість по комісії за надання кредиту = 35012,16 грн, всього заборгованості за всіма договорами складає 146340 гривень 68 копійок Таким чином, між позивачем та відповідачем відповідно до\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов`язання. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) згідно ч.2\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст.513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1\~ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У відповідності до вимог\~ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до\~ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Всупереч умов кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання перед новим кредитором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив відповідних платежів для погашення кредитної заборгованості новому кредитору. Згідно ч.1. ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Суд вважає, що позовні вимоги в частині сплати неустойки(штрафів, пені) в розмірі 5000\~гривень за\~ кредитним договором № 06633-06/2024, неустойки в розмір 13499,80\~гривень за кредитним договором №548158730, неустойки(штрафів, пені) в розмірі 5600\~гривень за\~ кредитним договором № 1549442 не підлягають задоволенню, оскільки пунктом 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється\~від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця)\~неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд відхиляє доводи представника позивача про можливість нарахування неустойки відповідно до норм Закону України «Про споживче кредитування» в період дії в Україні воєнного стану, виходячи з такого. Відповідно до\~п.1),\~п.2)\~ч.2\~ст.10\~Закону України\~«Про нормотворчу\~діяльність» закон приймається у формі: 1) кодексу України (далі - кодекс) та закону України (далі - первинний закон). Згідно ч. 2 ст. 66 Закону України «Про нормотворчу діяльність» разі виявлення колізії між кодексом і первинним законом пріоритет у застосуванні має норма права, що міститься у кодексі, якщо інше не передбачено таким кодексом. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норму пункту 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, як пріоритетну норму права, відповідно до якої позичальник звільняється\~від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця)\~неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а не положення Закону України «Про споживче кредитування» в частині можливості здійснювати нарахування неустойки. Отже, суд вважає, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 146340 гривень 68 копійок. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав вказаний вище кредитний договір і заборгованість за кредитним договором в сумі 146340 гривень 68 копійок він повернув позивачу. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює\~\~зобов`язальні правовідносини, правовідносини які регулюють позику та кредит, суд вважає, що позовну заяву ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів"\~\~до\~\~відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами слід задовольнити частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача\~146340 гривень 68 копійок в рахунок заборгованості за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи,\~що позов\~задоволено частково,\~суд вважає,\~що з\~відповідача [PERSON] \~слід стягнути\~на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» \~гривень боргу\~та 2599,85 грн судових витрат у вигляді судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 205-207, 509, 525, 526, 527, 530, 551, 599-601, 604-609, 611, 612, 625, 629, 639,652,1046 1054,1077,1078 Цивільного кодексу України, ст.ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~

Outcome: partial