Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Зміст позовних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що 15.02.2025 між ТОВ\~«ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] був укладений електронний договір про надання грошових коштів у позику № 7104010225, який разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч.1 ст.13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». На підтвердження укладання Договору позики, Позивач направив на номер відповідача + 380965504926 одноразовий ідентифікатор 7492 для підпису договору позики № 7104010225 та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі позики та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп.; строк кредитування 360 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 8000 гривень в рамках виконання умов Договору позики, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім», а також випискою по рахунку за Договором №б/н за період 15.02.2025-12.05.2025 року . Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 30.07.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача становить: 36880.00 грн. з яких: 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11680,00 грн. заборгованість по процентам,1200,00 грн. - комісія. Проценти нараховувалися по 11.07.2025 року. У зв`язку\~з чим\~позивач просить\~задовольнити позов,\~стягнути з\~відповідача суму\~заборгованості в\~розмірі 36880.00\~грн,\~що складається\~з:\~прострочена заборгованість\~за кредитом\~ 8000,00\~грн;\~прострочена заборгованість\~за нарахованими\~процентами \~11680,00\~грн,\~16000,00\~грн \~сукупна сума\~пені,\~нарахована за\~порушення зобов`язань,\~1200,00\~грн \~комісія. Просили стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором, а також понесені судові витрати. Стислий виклад позиції сторін : Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~\~ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач та його представник адвокат Говзан М.М. в судове засідання призначене на 30.09.2025 року не з`явилися, від адвоката Говзан М.М. поступила клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відповідач є військовим та проходить службу в ЗСУ. Клопотання залишено без задоволення. Повторно в призначене судове засідання відповідач та його представник адвокат Говзан М.М. не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст.\~211, ч.3 ст.223 ЦПК. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.08.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, витребувано докази по справі. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області суду від 30.09.2025 року клопотання представника відповідача адвоката Говзана М.М. про зупинення провадження залишити без задоволення, призначено справу до судового розгляду з повідомленням сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 15.02.2025 між ТОВ\~«ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 7104010225, який разом із правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7492 (а.с.7-19, 30-38). Отже, як визначено вказаним договором: тип позики - кредит; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби; строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів; дата надання позики 15.02.2025 року або наступний за ним каледарний день; Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка - 1% в день, процентна ставка 0,87 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту, що становить 1200,00 грн. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу Кредиту відсутня. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 8000 гривень в рамках виконання умов Договору позики, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної Відповідачем під час укладання Договору , а також Банком надано Рух коштів по банківській картці № [NUMBER] \~\~за період\~з 15.02.2025\~по 15.02.2025\~ р. (а.с. 70-72). З розрахунку\~заборгованості по\~кредитному договору\~№ 7104010225\~від 15.02.2025\~року\~встановлено,\~що [PERSON] \~станом на\~30.07.2025\~року загальний\~розмір заборгованості становить: 36 880 грн. 00 коп.: 8 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 11 680 грн. 00 коп. заборгованість за процентами; 16 000 грн. 00 коп. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору; 1200 грн. 00 коп. - комісія за надання кредиту, відповідно до п. 2.7 Договору (а.с.40-41). З наданої інформації «Приватбанк» від 08.09.2025 року на ухвалу суді від 08.08.2025 року по справі № 348/1913/25, встановлено, що [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), Банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] . На картковий рахунок № [NUMBER] , за період з 15.02.2025 р. по 15.02.2025 р було зарахування коштів у сумі 8000,00 грн. Також Банком надано Рух коштів по банківській картці № [NUMBER] за період з 15.02.2025 р. по 15.02.2025 р. (а.с. 70-72). Згідно копії з військового квитка серія [NUMBER] від 28.10.2003 [PERSON] \~з 24.02.2022\~року мобілізований\~на підставі\~Указу Президента\~№64/22\~від 24.02.2022\~року ЗУ\~«Про мобілізацію»\~(а.с.76). З довідки військової частини [NUMBER] за № 3973 від 08 серпня 2025 року встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а.с. 75). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). За положенням\~статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі досліджених у справі доказів, суд робить висновок, що 15.02.2025 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору\~ № 7104010225. [PERSON] ,\~будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента і визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитний договір, чим погодив його умови.\~Даний договір був укладений в електронній формі\~у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Матеріали справи містять відомості, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суми позики) та проценти у повному обсязі не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договорами в повній мірі не виконала, суму кредиту у передбачений в договорах строк не повернула, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням за договором № 7104010225 від 15.02.2025 року в сумі 8000,00 грн. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором та пені, нарахованої за порушення зобов`язань, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За Кредитним договором № 7104010225 від 15.02.2025 року позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками в розмірі 11680, 00 грн за період 15.02.2025 по 11.07.2025 року, що зазначено розрахунками заборгованості та 16000,00 грн сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору (а.с. 40-41). За положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №1126-VII. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Згідно п.15 ч.3 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, яка набрала чинності 23 квітня 2021 року та була чинною станом на визначений позивачем період спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до\~Конституції України\~визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. Як вбачається з копію військового квитка [PERSON] встановлено, що він мобілізований до ЗСУ та довідки військової частини [NUMBER] за № 3973 від 08 серпня 2025 року встановлено, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . (а.с. 75-76). Таким чином, у період виконання умов кредитного договору, відповідач мав статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені частиною 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до відповідача не могла застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Отже, враховуючи вищенаведені обставини та положення законодавства, відповідач, як військовослужбовець, мав право на гарантоване законом надання йому відповідних пільг, тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків в сумі 11680, 00 грн за період з 15.02.2025 до 11.07.2025 року та 16000,00 грн - сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань Позичальником Договору задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення з відповідача комісії в розмірі 1200 грн, необхідно зазначити таке. Відповідно до п.4 ч.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Частиною 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до п. 2.2. Договору надання грошових коштів у кредит № 7104010225 від 15.02.2025 Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту), проценти за користування Кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 2.7 вказаного договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу Кредиту відсутня, що становить 1200,00 грн. Наведене дає підстави для висновку, що встановлення комісії за договором є правом фінансової установи, і на цю умову відповідач погодився, підписавши вказаний договір. Відсутність заперечень відповідача щодо отримання ним вказаних кредитних коштів має наслідок сплату ним комісії за надання кредиту в розмірі 1200 грн. Крім того, слід вказати, що на сплату комісії за договором умови ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» не поширюються. Отже, позовні вимоги в частині стягнення комісії в сумі 1200,00 грн. підлягають задоволенню. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 7104010225\~від 15.02.2025року в сумі 9200 грн, що складається з такого: 8000 грн\~заборгованість за тілом кредиту, 1200,00 грн\~заборгованість за комісією. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити у зв`язку із безпідставністю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Судовий збір, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. (а.с.49). Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 9200,00 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 604,29 грн (2422,40 х 9200,00 грн/36880,00), що пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial