Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

19 червня 2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з неповнолітнім онуком, [PERSON] , [INFO] , та в участі у його вихованні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 26 серпня 2016 року відповідач перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача - [PERSON] , який розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду від 27 вересня 2022 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який являється внуком позивачки. Шлюб між позивачкою та її колишнім чоловіком [PERSON] , який є батьком [PERSON] і дідусем [PERSON] , розірвано. Відповідач та [PERSON] зареєстровані за місцем реєстрації позивачки та її сина, однак фактичне їх місце проживання невідоме. З 01 вересня 2023 року [PERSON] навчається в Комунальному закладі "Новопразька спеціальна школа Кіровоградської обласної ради". Адвокатом направлено запит в Службу у справах дітей Олександрійської міської ради, звідки отримано повідомлення про те, що відповідач перебувала на обліку як родина, яка потрапила у складні життєві обставини, однак влітку 2024 року вона змінила місце проживання, яке позивачу невідоме. Зазначає, що відповідач умисно чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON] , зокрема, через адміністрацію навчального закладу забороняє зустрічатися з ним, не відповідає на її телефонні дзвінки та приховує своє фактичне місце проживання. Позивач звернулася за допомогою в Службу у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради, де їй рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. (а.с. 1-2) Ухвалою суду від 18 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовчий розгляд на 07 серпня 2025 року. (а.с. 21-22) 01 серпня 2025 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування надійшли пояснення, відповідно до яких зазначає, що виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування не наділений повноваженням щодо надання висновку про визначення способу участі баби у вихованні онука та спілкування з ним. Згідно із статтями 257, 263 СК України, повноваження щодо усунення перешкод, що чиняться батьками відповідно бабі, діду у спілкуванні з онуками, вирішення спорів щодо їхньої участі у вихованні дітей мають виключно суди. (а.с. 35) 07 серпня 2025 року представником позивача подано до суду письмову заяву, в якій просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальний заклад "Новопразька спеціальна школа Кіровоградської області", в якій знаходиться онук позивача - [PERSON] (а.с. 37-38) Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі Комунальний заклад "Новопразька спеціальна школа Кіровоградської області", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Підготовче засідання по справі відкладено до 23 вересня 2025 року. (а.с. 40-41) 27 серпня 2025 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунального закладу "Новопразька спеціальна школа Кіровоградської обласної ради" надійшли пояснення, відповідно до яких зазначає, що [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається з 01 вересня 2023 року за заявою матері [PERSON] , у третьому класі, перебуває в закладі цілодобово. (а.с. 49) Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 22 жовтня 2025 року. (а.с. 54) Позивач та представник позивача, в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 58) Відповідач в судові засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення. (а.с. 56) Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. (а.с. 57) У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 22 жовтня 2025 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Кіровоград Кіровоградської області, батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 6) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04 грудня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с. 7) Згідно із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Світловодську Кіровоградськох області, батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 8) Відповідно до Витягу № 87 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 29 лютого 2024 року та витягу з реєстру територіальної громади № 2024/013989997 від 19 листопада 2024 року, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9, 10) Згідно із медичним висновком № 5/60/10 від 05 лютого 2024 року, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства, оскільки має захворювання - легка розумова відсталість з мінімально вираженими розладами поведінки. (а.с. 11) Довідкою № 74 від 25 січня 2024 року, виданою адміністрацією Комунального закладу "Новопразька спеціальна школа Кіровоградської обласної ради", передбачено, що [PERSON] , [INFO] , учень першого класу, навчається в закладі з 01 вересня 2023 року. [PERSON] не відноситься до категорії дітей, які перебувають у закладі на повному державному утриманні. (а.с. 12) Відповідно до довідки № 124 від 18 лютого 2025 року, виданою адміністрацією Комунального закладу "Новопразька спеціальна школа Кіровоградської обласної ради" на адвокатський запит № 41 від 10 лютого 2024 року, передбачено, що згідно книги реєстрації вихованців закладу, [PERSON] , [INFO] , учень другого класу, навчається з 01 вересня 2023 року, згідно заяви матері [PERSON] (а.с. 13) Згідно із інформацією, наданою Службою у справах дітей Олександрійської міської ради на адвокатський запит адвоката Татарчука О.В., гр. [PERSON] перебувала на обліку, як родина, яка потрапила у складні життєві обставини, але влітку 2024 року вона змінила місце проживання, яке не відоме службі у справах дітей. Із бесіди з її рідною сестрою встановлено, що [PERSON] декілька разів з дітьми приїздила в гості, але не повідомляла їй про своє місце проживання. (а.с. 14) Довідкою про доходи № 2962559978952878 від 13 травня 2025 року встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2025 року складає 34 879,00 грн.. (а.с. 15) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 9 СК України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Статтею 3 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 5 Конвенції про контакт з дітьми встановлено, що з урахуванням найвищих інтересів дитини може бути встановлено контакт між дитиною та особами, що не є її батьками, але мають сімейні зв`язки з дитиною. Договірні Держави вільні поширювати це положення на осіб, інших, ніж ті, що зазначені в пункті 1, й у випадках, коли таке поширення відбувається, держави можуть вільно вирішувати, які види контакту, визначені під літерою «a» в статті 2, повинні бути застосовані. У ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначено контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу. За правилами ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Відповідно до вимог ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 зазначено, що обов`язковою умовою подання дідом/бабою позову про усунення перешкод у спілкуванні з онуком є наявність порушеного права. Недоведеність таких перешкод - підстава для відмови в задоволенні позовних вимог. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Йогансен проти Норвегії" від 07 серпня 1996 року). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Kruskic v. Croatia" від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ у справі "Bogonosovy v. Russia" від 05 березня 2019 року). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі "Швець проти України" (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20. Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Тому, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та визначити спосіб спілкування позивача та її участь у вихованні онука. Наявність перешкод у позивача в спілкуванні з онуком доведена наявними доказами, тому дане право підлягає захисту у встановленому законом порядку. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач має негативний вплив на онука, а присутність відповідачки під час зустрічей позивачки з дитиною у подальшому не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, з огляду на стосунки, які склались у сторін у справі. Суд також погоджується із графіком побачень з онуком, про який просить позивач. Таким чином, аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, встановити графік зустрічей бабусі [PERSON] з онуком [PERSON] за межами місця його навчання у Комунальному закладі "Новопразька спеціальна школа Кіровоградської обласної ради" щомісяця у другі вихідні дні в суботу і неділю та в період шкільних канікул, а в разі неможливості з поважних причин (хвороба дитина або хвороба позивачки тощо) здійснювати зустрічі для спілкування з онуком у перенесені дні за домовленістю з [PERSON] . Варто зазначити, що такий спосіб участі є найбільш сприятливим як для самої дитини, так і такий, що в найбільшій мірі враховує права та інтереси матері та баби. На думку суду, саме такі побачення, за умов належного виконання сторонами своїх обов`язків, сприяння сторонами у забезпеченні прав один одного та прав малолітньої дитини, нададуть можливість налагодити зв`язок дитини з бабусею та забезпечити права дитини та бабусі, а також у подальшому можливість розглядати сторонами питання про збільшення частоти чи тривалості зустрічей бабусі з онуком. Суд звертає увагу на те, що з урахування вікових змін дитини, її розвитку та потреб, сторони не позбавлені в майбутньому права звернутися до суду з позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дитини. Щодо розподілу судових витрат. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5\~ст. 265 ЦПК України). На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 1\~ст. 9 Закону України "Про судовий збір"). Частина 1\~статті 4 Закону України "Про судовий збір"\~передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3 028 грн. 00 коп.. Позивач при зверненні до суду з вказаним позовом просила відстрочити судовий збір у зв`язку з важким матеріальним становищем, посилаючись при цьому на\~ст. 8 Закону України "Про судовий збір",\~ч. 1\~ст. 136 ЦПК України. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 136 ЦПК України\~суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до\~статті 257 цього Кодексу\~залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Згідно з п. 1, підп. "г" п. 2 ч. 1\~ст. 8 Закону України "Про судовий збір"\~враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а також якщо позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Водночас позивач станом на дату ухвалення судового рішення не надала доказів сплати судового збору в сумі 1\~211,20 грн.. Тому, з урахуванням положень ч. ч. 1, 2 ст.\~136, ч. 1 ст.\~141, ЦПК України, п. 1, підп. "г" п. 2 ч. 1\~ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved