Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (далі\~позивач, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС») звернулося в суд з позовом до відповідачки\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 19.01.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №2750630124 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами Договору, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надало відповідачу кредит у розмірі 4300 грн, шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку), на строк 12 днів, з 19.01.2024, дисконтна (знижена) процентна ставка\~1,99 % на день (693,5 % річних), позаакційна (базова) процентна ставка\~2,5% на день (912,5% річних) фіксована. Всупереч умовам Договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула та проценти за користування грошовими коштами не сплатила, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 35066,50 грн, з яких: 4300 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 30766,50 грн. заборгованість за процентами. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Договором позики в розмірі 35066,50 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16.07.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.09.2025, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: документи завірені належним чином, які підтверджують факт перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» за допомогою надавача послуг ТОВ ФК "Контрактовий дім" та отримання [PERSON] грошових коштів у позику відповідно до умов Договору надання грошових коштів у позику №2750630124 від 19.01.2024 року у розмірі 4300,00 грн., а саме виписки з карткових рахунків, які перебувають у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) за 19.01.2024 року. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконало вказану ухвалу суду та надало витребувані судом документи. Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. №3707) просить частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] та стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту 4300 грн; заборгованість за процентами в розмірі 2,5% за кожен день -1290 гривень (за період з моменту укладення договору 19.01.2024 по дату закінчення строку дії договору 31.01.2024), відповідно до ст.1048 ЦК України; заборгованість за процентами в розмірі 3% річних від загальної суми заборгованості -238,00 грн. (за період з дати закінчення строку дії договору 31.01.2024 по день пред`явлення вимоги 30.06.2025) відповідно до ст 625 ЦК України. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю. Відповідач посилається на те, що нарахування відстоків є правомірним лише в межах строку дії Договору (по 31.01.2024), що повністю узгоджується з п.1.8 Договору, відповідно до якого позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані відсотки згідно умов Договору не пізніше строку, вказаного в п.1.2 Договору та або п.1.3 Договору. Також зазначає, що пролонгації Договору, відповідно до розділу 4 Договору, між сторонами не відбулося, жодних додаткових угод сторони в межах спірного кредитного Договору не укладали. Тому вважає, що відсутні підстави для покладення на неї обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування. В судове засідання представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не з`являвся, у позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі, позицію викладену у відзиві на позовну заяву підтримує повністю. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить наступного висновку. 19.01.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику №2750630124, який підписано відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 6uf35mcyu. Згідно з п. 1.1 Договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі 4300 грн, шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.1.3., п. 1.5. та/або 1.6. цього Договору, його додатків. Відповідно до п.п. 1.1.3-1.1.5 Договору, процентна ставка\~фіксована. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - 1.9% на день (693.5 річних). Процентна ставка Позаакційна (базова)\~2,5% на день (912,5 % річних). Строк Позики (строк дії Договору) становить 12 днів. Орієнтовний строк повернення позики\~на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики\~19.01.2024. Дата повернення позики\~31.01.2024 (п.п. 1.2-1.3.2 Договору). Відповідно до п.1.5 Договору, на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,9 % (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою, що застосовується у відповідності до програми лояльності Позикодавця та Правил акції ТОВ ІННОВА ФІНАНС «Повторний кредит». Згідно з п. 1.6 Договору, у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2 договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,9 % на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний Кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до п. 1.6.1 Договору, за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Даний пункт не застосовується у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування. Згідно з п.1.8 Договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку вказаного в п.1.2 та або п.1.3 договору. Відповідно до п.1.9 Договору, розрахунок сукупної вартості позики за дисконтною (зниженою) процентною ставкою та терміни платежу згідно строку передбаченого п.1.2 цього договору, зазначені в графіку розрахунків (таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику), який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до договору). Відповідно до додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №2750630124 від 19.01.2024 «Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, підписаного відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 6uf35mcyu, сторони погодили: чиста сума позики 4300 грн; строк позики: 12 днів; проценти за користування позикою 980,4 грн, реальна річна процентна ставка 51555,55%, загальна вартість позики 5280,4 грн. Також, 19.01.2024 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором оо19wjcqr підписала Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в Кредитному договорі № 2750630124 від 19.01.2024. Згідно листа № 7/12159 від 19.06.2025, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» через ТОВ «ФК «Контрактовий дім» перерахувало на карту № [NUMBER] кошти у розмірі 4300,00 грн. Зазначені реквізити банківської карти вказані у підписаному відповідачем [PERSON] . Договорі надання грошових коштів у позику № 2750630124 від 19.01.2024. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в листі №20.1.0.0.0/7-250918/48125-БТ від 23.09.2025 повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Як вбачається із виписки про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] за період з 19.01.2024 по 19.01.2024, зараховано переказ коштів на карту № [NUMBER] , що належить [PERSON] , у розмірі 4300,00 грн. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи, Договір надання грошових коштів у позику №2750630124 від 19.01.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] , укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді, визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини 1статті 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Без ознайомлення з Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про належне укладення кредитних договір, шляхом проставляння електронних цифрових підписів сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові, і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. За таких підстав суд вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» свої зобов`язання за Договором надання грошових коштів у позику № 2750630124 від 19.01.2024 виконало у повному обсязі. Разом з тим, з розрахунку заборгованості за кредитом №2750630124 від 19.01.2024, вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] по Кредитному договору №2750630124 від 19.01.2024 становить 35066,50 грн, з яких: 4300 грн\~заборгованість за кредитом; 30766,50 грн\~заборгованість за процентами. \~Щодо нарахування відсотків по Кредитному договору №2750630124 від 19.01.2024, суд враховує наступне: Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як слідує з матеріалів справи, Договір надання грошових коштів у позику №2750630124 від 19.01.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено строком на 12 днів, тобто до 19.01.2024, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 4300 грн. Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику №2750630124 від 19.01.2024: строк позики (строк дії договору) становить 12 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 19.01.2024, дата повернення позики 31.01.2024. Таким чином, оскільки Договором надання грошових коштів у позику №2750630124 від 19.01.2024 визначений строк його дії, який становить 12 днів, саме протягом даного строку позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» мало право нараховувати відповідачу [PERSON] передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором становлять 2,5 %. Так, 4300 грн. (сума отримана у позику та не повернута протягом строку дії договору) /100% х 2,5% (узгоджений сторонами у п.1.1.5 договору відсоток, який сплачує позичальник щоденно за користування коштами, у разі невиконання свого зобов`язання у строк дії договору) = 107 гривень 50 копійок (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами). Таким чином, заборгованість відповідача [PERSON] по відсотках за Договором надання грошових коштів у позику №2750630124 від 19.01.2024 становить 1290,00 грн. (107,50 грн. х 12 днів (строк дії договору, визначений сторонами у п.1.2 договору). З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику №2750630124, який був укладений 19.01.2024 між нею та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», в обумовлені договором строки, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 5590,00 грн., з яких: 4300 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1290,00 грн. заборгованість за процентами. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 386,13 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (5590 / 35066,50 * 2422,40 = 386,13 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial