Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

21 серпня 2025 року Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 30 березня 2023 року в Оболонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №403, та стягнути аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу Відповідача. Позов обґрунтований тим, що сімейне життя з Відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя, у зв`язку із чим шлюбні відносини у Сторін припинені. Збереження шлюбу вважає неможливим. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Також, Позивач просить призначити виплату аліментів Відповідачем на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Судові документи направлялись Відповідачу поштовим зв`язком за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказано адресою». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву, у встановлений законодавством термін, Відповідач не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на таких підставах. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 30 березня 2023 року в Оболонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між Позивачем та Відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 403. Від шлюбу Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] разом із дитиною. Відповідач будь-яких заперечень не висловив. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони між собою не знаходять порозуміння, сімейні стосунки не підтримують, сторони не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сім`ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам Позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки Відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні дитини, Позивач посилається на те, що дитина проживає із нею, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів також слід задовольнити. Проте, Позивачем у позові жодним чином необгрунтовано заявлений розмір аліментів, розрахунки такого розміру відсутні, а тому слід присудити аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів Відповідача, що є достатнім за звичайних обставин. Враховуючи установлені обставини,суд дійшов висновку про задоволення позову. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати в частині стягнення аліментів, так як Позивач звільнена від сплати. Суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial