Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

В жовтні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~ заяви\~ [PERSON] \~вказує на\~те,\~що вона подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву на призначення пенсії за віком і надала всі необхідні документи. Однак отримала відмову у призначенні пенсії де зазначено, що нею не підтверджено зміну прізвищ (Раздорская Гревцева рос.), так як згідно свідоцтва про шлюбу, дошлюбне її прізвище [PERSON] (рос.). Тобто, дошлюбне прізвище було [PERSON] , а в трудовій книжці зазначено [PERSON] . Також її період роботи з 11.08.1988 року по 31.08.1998 року в колгоспі ім. Лисенка Глобинського району Полтавської області, згідно з трудової книжки потребує уточнення, оскільки для зарахування зазначеного періоду необхідно надати додаткові документи із зазначенням відпрацьованого мінімуму трудової участі в колгоспі. Вважає, що вказана помилка у написанні її прізвища на українській мові була обумовлена неправильним перекладом прізвища з російської мови на українську. Встановлення юридичного факту необхідно їй для підтвердження наявності в неї страхового стажу для призначення пенсії за віком. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи\~Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області\~в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що заявниця при народженні мала дівоче прізвище [PERSON] , і в її свідоцтві про народження виданому на території Казахської Республіки її прізвище написане « [PERSON] » і її батьки також мали таке прізвище. 20 серпня 1983 року вона уклала шлюб з [PERSON] , та взяла прізвище свого чоловіка [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб актовий запис № 20 від 20.08.1983 року народження. Пізніше шлюб було розірвано. 15 грудня 2000 року вона уклала повторний шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 12 від 15.12.2000 року. З 1980 по 1982 позивач навчалась в ПТУ Дніпропетровського обласного побутового управління і згідно з довідкою від 03.09.2025 року її прізвище було зазначено як « [PERSON] ». 03 серпня 1982 року позивач влаштувалась на роботу до Васильківського районного побутового управління Дніпропетровської області та вперше отримала свою трудову книжку, яка була заповнена на її тодішнє прізвище « [PERSON] ». Але в трудовій книжці це прізвище було вписане російською мовою як « [PERSON] ». Крім того, згідно відмови у призначенні пенсії з 11.08.1988 року по 31.08.1998 року позивач працювала в колгоспі ім. Лисенка Глобинського району Полтавської області, однак відомості, згідно з трудової книжки потребують уточнення, оскільки для зарахування зазначеного періоду необхідно надати додаткові документи із зазначенням відпрацьованого мінімуму трудової участі в колгоспі. Заявником здійснювались заходи щодо пошуку відомостей про уточнення трудової діяльності, однак близько 45 років тому зазначений колгосп припинив своє існування, та на ї телефонні дзвінки до архіву Глобинського району Полтавської області було повідомлено, що ніякі архівні записи за 1988-1989 роки не збереглися, і вона не має ніякої можливості отримати такі документи. Будь - яких доказів, які б спростовували факт достатнього трудового стажу судом не встановлено. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу\~трудової книжки серії [NUMBER] видана 03.08.1982 року, а також встановити юридичний факт її роботи для зарахування його до страхового стажу при призначенні їй пенсії за період з 11.08.1988 року по 31.08.1998 року в колгоспі ім. Лисенка Глобинського району Полтавської області. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, а тому підлягає встановленню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved