Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] ,\~ у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №\~ 103843132 в розмірі 33796.91 грн., вирішити питання відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~ 20.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № 103843132, який укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а тому позивач, відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 33796.91 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Представник позивача вказує, що загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті процентів за вищевказаним договором становить 33796.91 грн., відповідач є боржником за вказаним кредитним договором, порушив свої зобов`язання, а тому позивач просить стягнути з [PERSON] вказаний борг. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді\~ Комінтернівського районного суду Одеської області Вінської Н.В. від 07.03.2025 року дана справа була\~ передана за територіальною підсудністю\~ до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2025 року, головуючим по справі було визначено суддю Ярмолу О.Я. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 30.07.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.50). Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини справи. Встановлено, що 20.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № 103843132,\~ який укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та допустимий зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору. За умовами вказаного договору відповідач отримав\~ кредит у сумі 15000,00 грн, строком на 22 днів. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії і процентів за користування кредитом - 11.01.2022 року. Проценти за користування кредитом становлять 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом складає 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Пунктами 2.3.1, 2.3.2 договору передбачені порядок та підстави пролонгації строку кредитування. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі в розмірі 33796.91 грн., з яких: 14250 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18046.91 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1500 грн. - заборгованість за комісією. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення наданих йому коштів в строки, що передбачені умовами договору,\~ тобто існує заборгованість, право вимоги якої, набув позивач. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не подав суду відзив з відповідними доказами чи запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача. Суд має право прийняти посилання та твердження сторони лише у випадку їх належного доведення в ході розгляду справи, за виключенням випадків, коли такі обставини не потребують окремого доведення. При цьому, сам лише факт відсутності заперечень іншої сторони проти таких посилань та тверджень не може вважатися їх визнанням. Суд при вирішенні справи керується правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України) Щодо кредитного договору № 103843132 від 20.12.2021, за яким позивач визначив заборгованість за відсотками в сумі 18046,91 грн., суд зазначає наступне. В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. Згідно умов договору про споживчий кредит № 103843132,\~\~ укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] ,\~ слідує, що сторони визначили дату надання кредиту - 20.12.2021, строк кредитування - 22 дні, тобто до 11.01.2022 року,\~ а отже нарахування процентів поза межами строку кредитування, тобто після 11.01.2022 року є порушенням умов договору. Крім того, договором № 103843132 та графіком платежів передбачена загальна сума до повернення 20625,00 грн., що включає (15000 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4125 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1500 грн. - заборгованість за комісією). Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, наданої первісним кредитором, відповідач сплатив по договору № 103843132 на загальну суму -\~ 3225 грн. ( 1725 грн. в рахунок погашення відсотків, 750 грн. в рахунок погашення тіла кредиту, 750 грн. комісії).\~\~ Отже, розмір непогашеної заборгованості, що передбачена умовами кредитного договору і\~ таблицею обчислення загальної вартості кредиту становить 17400,00 грн.,\~ що і є боргом\~ відповідача за договором № 103843132. Дійсно, даним договором передбачені строки продовження днів (п.2.3.1.1.), умови пролонгації, але споживачу не було доведено графік таких платежів і відсоткову ставку за певних умов продовження строків, не визначено\~ загальну вартість кредиту на умовах такої пролонгації. Частиною 8 ст.18\~ Закон України «Про захист прав споживачів» передбачено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині тіла кредиту в повному обсязі та часткового задоволення позовних вимог в частині нарахування відсотків, комісії\~ за кредитним договором № 103843132. Тому, за кредитним договором № 103843132\~ від 20.12.2021\~ підлягає стягненню борг в розмірі 17400,00 грн.,\~ що складається з тіла кредиту в сумі 14250 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 2400,00 грн.,\~ комісія 750 грн., що відповідає умовам Графіка розрахунків\~\~ до договору про надання споживчого\~\~ кредиту. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжної інструкції № 95951 від 28.01.2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Оскільки позов задоволено на 51,48%, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1558,81\~ грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial