Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

16 вересня 2025 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Баштанського районного суду Миколаївської області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява ТОВ "Діджи фінанс" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, яка підписана представником позивача Романенком М.Е. В позові зазначено, що 06 січня 2022 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 792366. Відповідно до умов Кредитного договору товариство надало відповідачці у користування кредитні кошти, в розмірі 12000,00 грн. Відповідачка порушила умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Станом на 03 серпня 2023 року загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за Кредитним договором № 792366, становить 26353,40 грн. 03 серпня 2023 року ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ТОВ «Слон Кредит», в тому числі і набуло право вимоги до відповідачки. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 792366, у розмірі 26353,40 грн., стягнути з [PERSON] витрати на оплату судового збору, в розмірі 2422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних\~вимог в\~повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направляла. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача та\~відповідачка в\~судове засідання\~не з`явилися,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 06 січня 2022 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 792366, за яким позивач надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі цілі, в розмірі 15000,00 грн., з яких 12000,00 грн. перераховуються на рахунок відповідачки, а 3000,00 грн. залишаються у позивача в рахунок оплати процентів за перший день користування кредитом, зі сплатою процентів 25% в день за перший день користування кредитом та 85% річних за всі інші дні користування, строком до 06 січня 2024 року (а.с.29-34). Крім того 06 січня 2022 року відповідачкою було підписано заяву-анкету на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.35-40). Вказаний договір, заяву-анкету та паспорт споживчого кредиту було підписано сторонами особисто у письмовій формі, про що свідчать підписи представника позивача та відповідачки у зазначених документах. ТОВ «Слон Кредит» виконало зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці грошові кошти, що підтверджується копією платіжного доручення №14372 від 06 січня 2022 року, однак остання не виконала взятих на себе зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування вчасно не повернула, у зв`язку з чим їй нараховано заборгованість, в розмірі 26353,4 грн., яку за договором факторингу №0308-23 від 03 серпня 2023 року, було передано ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.17,21,44-55,57). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачці станом на 03 серпня 2023 року нараховано за даним кредитним договором заборгованість, у розмірі 26353,40 грн., з яких 14451,27 грн. заборгованість за тілом кредиту та 11902,13 грн. заборгованість за відсотками (а.с.22). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, не в повному обсязі повернула отримані грошові кошти та сплатила відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом, в розмірі 26353,4 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 6000,00 грн., то згідно п.1 ч.3 ст.113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3\~ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01 січня 2025 року, укладеного з адвокатом Лівак І.М., детальний опис робіт за вказаним договором від 30 травня 2025 року, копію додаткової угоди №792366 до вказаного договору від 30 травня 2025 року, де зазначено про надання послуг за позовом до [PERSON] та акт №792366 про підтвердження факту надання правничої допомоги за даним позовом: правовий аналіз обставин спірних правовідносин 2250,00 грн., складання позовної заяви 3000,00 грн., формування додатків 750,00 грн. (а.с.18,23-28,56). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу, у розмірі 6000,00 грн. не відповідають засадам розумності, співмірності, характеру наданої правової допомоги та реальності таких витрат, а тому вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача лише 3000,00 грн. як витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Outcome: approved