Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє адвокат, Драченко Владислав Вікторович, звернулась до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 25 квітня 2018 року Черкаським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №440. В обґрунтування позову зазначила, що 25.04.2018 вони з відповідачем уклали шлюб. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя та життєві проблеми, подальше збереження сім`ї є неможливим. 25.09.2025 позовну заяву залишено без руху. Заявою від 29.09.2025 позивач усунув недоліки. 29.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась. У заяві, яка надійшла до суду 01.10.2025 представник позивачки просив справу розглядати без участі сторони. Відповідач у судове засідання не з`явився. 07.10.2025 подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Також просив витрати на правову допомогу залишити на позивачці, оскільки зразки позовної заяви про розірвання шлюбу є в необмеженій кількості у вільному доступі в мережі інтернет, а також розміщені в судах, тому у позивачки не було необхідності звертатися за професійною правничою допомогою з оплатною підготовкою такої заяви за явно завищеною ціною. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.04.2018, про що зроблено актовий запис №440, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25.04.2018 Черкаським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на [PERSON] . Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 25.04.2018 Черкаським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами немає згоди на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. Ураховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ураховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що надав відповідну заяву, тому 50% судового збору сплаченого позивачем при подачі позову підлягає поверненню їй з державного бюджету, відповідно до ч. 1ст. 142\~ЦПК України, а інша частина судових витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч.1,2ст. 141\~ЦПК України. Позивачка також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ч.1,3ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно зі ч.2 ст.141\~ЦПК України нші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову -на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Нормами ч.ч.2,3статті 137ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані копії: ордеру на надання правничої допомоги серія СА №1136505, виданого 24.09.2025 адвокатом Драченко В.В., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧК №000897, виданого 02.04.2018, договір про надання правничої допомоги №360-09 від 23.09.2025, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» в особі голови об`днання Драченка В.В., акту №1 наданих послуг (детальний розрахунок робіт) до Договору про надання правничої допомоги №360-09 від 24.09.2025, відповідно до якого на роботу витрачено 03.00 години, вартість послуг становить 3000,00 грн, платіжної інструкції №47Т2-38Х0-Е25В-ХНХК від 24.09.2025 про сплату гонорару адвоката згідно з акту наданих послуг №1 від 24.09.2025 у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 4-7 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оцінюючи заявлений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді , на предмет їх пропорційності складності справи, враховуючи принципи розумності та необхідності понесених витрат, суд погоджується з доводами відповідача про їх завищений розмір. Суд виходить із того, що витрати позивачки на правничу допомогу не є співмірними з обсягом наданої їй допомоги, так як категорія справи не є складною та не потребує значного часу для її вивчення та підготовки, зокрема як зазначено в акті виконаних робіт 150 хвилин на підготовчу роботу для складення позовної заяви, збір документів та копіювання документів ( які складаються із двох копій свідоцтв про народження та укладення шлюбу), аналізу законодавства та судової практики ( вказана дії у цій справі не є необхідними), написання та подача позову (що не потребує значних зусиль фахівця у галузі права, оскільки позов є типовим). Відповідач слушно зауважив, що зразки заяви про розірвання шлюбу наявні у вільному доступі в мережі інтернет та у приміщенні суду, поряд із тим кожен учасник справи має право користуватись правничою допомогою, відповідно до положень ст. 15 ЦПК України, та на відшкодування таких витрат. З огляду на викладене, враховуючи складність цієї справи, яка є малозначною, та обсяг виконаних адвокатом робіт, дотримуючись критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 1000,00 грн на відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в суді, що є обґрунтованим і пропорційним до предмету спору та виконаної адвокатом роботи. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2ст. 114 СК України,

Outcome: approved