Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

27.09.2024 року позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «КОЛЛЕКТ\~ ЦЕНТР» (далі\~ ТОВ\~«КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договорами № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року, № 4505391 від 07.07.2021 року у загальному розмірі 52440,13 грн та судові витрати у вигляді сплаченого судовий збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що 25.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС») та [PERSON] укладено Договір № 3545310189-125835. 07.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] укладено Договір № 4505391. Відповідно до умов вищезазначених договорів відповідачці (позичальнику) було надано кредити на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобовязувалася повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитами, нараховані згідно умов цих договорів. Товариства належним чином виконали свої зобовязання за кредитними договорами, надавши відповідачці кредитні кошти. В свою чергу, відповідачка заборгованості за кредитними договорами не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у звязку з чим у відповідачки обліковується прострочена заборгованість. 18.01.2022 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 18-01/22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року. Згідно з договором відступлення права вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за Договором № 3545310189-125835від 25.09.2021 року. Внаслідок невиконання відповідачкою умов Договору № 3545310189-125835від 25.09.2021 року, її заборгованість на день звернення з позовом до суду становить 6662,00 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 5662,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») було укладено Договір № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року. Згідно з договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року. Внаслідок невиконання відповідачкою умов Договору № 4505391 від 07.07.2021 року, її заборгованість на день звернення з позовом до суду становить 53549,83 грн, з яких: 6758,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 44891,83 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, заборгованість за комісіями 1900,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмір 44778,13 грн, з яких: 6758,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 37120,13 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, заборгованість за комісіями 1900,00 грн. Представником відповідачки [PERSON] адвокат Петенак В.І. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на утриманні відповідачки знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] із важким захворюванням, яке потребує постійного лікування та оперативного втручання. Кредити відповідачка брала на лікування сина. Розрахунок заборгованості за кредитами є сумнівним. Відповідачка не попереджалась про заміну кредитора у зобовязанні, а також належним чином не інформувалась про стан своїх кредитних рахунків. а відтак всі ризики щодо невиконання зобов`язання позичальником несе фактор. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. Сторонам встановлені процесуальні строки для подачі заяв по суті. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 28 січня 2025 року задоволення клопотання представника відповідачки, постановлено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Поновлено відповідачці строк для подачі відзиву. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 02 квітня 2025 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгулу по суті. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Ткаченко М.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки Петенак В.І. заперечував проти задоволення позову. Ним систематично проводились переговори з представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» щодо укладення мирової угоди та реструктуризації заборгованості. Вважає, що суд має врахувати, що позивач погоджувався на зменшення суми заборгованості за певних умов. Крім того, неповідомлення про зміну кредитора є підставою для відмови у позові. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до приписів ст.\~205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 628\~ЦК\~України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638\~ЦК\~України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Акцепт договорів вчинено відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовими ідентифікаторами. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст.\~10,\~11\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»,\~за\~умови\~використання\~засобу\~електронного\~цифрового\~\~підпису\~ усіма\~\~сторонами\~електронного\~\~правочину;\~-\~електронного\~підпису\~\~одноразовим\~\~ідентифікатором,\~\~\~визначеним \~цим\~\~ \~Законом;\~\~\~-\~\~\~аналога\~ власно\~\~ручного підпису\~\~(факсимільного\~\~\~відтворення\~підпису\~\~за \~допомогою\~\~засобів\~механічного\~ \~або\~\~іншого\~ копіювання,\~\~іншого\~ аналога\~\~власноручного\~ підпису)\~\~\~за\~ письмовою\~\~згодою\~ сторін,\~\~у\~\~якій\~мають\~міститися\~зразки відповідних\~аналогів\~власноручних\~підписів. Судом встановлено, що 25.09.2021 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний Договір позики № 3545310189-125835 «Проста позика», відповідно до умов якого: сума (загальний розмір) кредиту становить 1000,00 грн (п.п. 2.2 Договору) ; строк кредиту 14 днів з 25.09.2021 року (п.п. 2.3); термін повернення кредиту 09.10.2021 року; реальна річна процентна ставка 62290,3 %; загальна вартість кредиту 1280,00 грн. Договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором V8CE28ZP (копія Договору позики - а.с. 7-12, копія Графіка розрахунків (Додаток № 1) а.с. 12(зворот)-13). Позивачем до Договору позики № 3545310189-125835 також додано паспорт кредиту, який містить загальні умови договорів позики «Проста позика», та який відповідачкою не підписаний, а відтак не приймається судом до уваги (а.с. 13(зворот)-15). Відповідачка кошти отримала у безготівковій формі, шляхом переказу грошових коштів у сумі 1000,00 грн на карту, реквізити якої були надані нею під час укладення кредитних договорів - № [NUMBER] . Переказ коштів здійснений ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічним оператором платіжних послуг через платіжний сервіс «Platon». Успішність транзакції підтверджений оператором (а.с. 23). Відповідачка визнає факт отримання кредитних коштів у розмірі 1000,00 грн. 18.01.2022 року між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 18-01/22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року. Згідно з договором відступлення права вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року (копії договорів з додатками, копія реєстру боржників та витягу з нього а.с. 33-36, 42, 44-47, 48-49,57). За розрахунком ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» загальна заборгованість за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року станом на 18.01.2022 (дата відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») складає 1280,00 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 280,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. У свою чергу, після переходу права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» донараховані відсотки за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року у розмірі 5382,00 грн за період з 18.01.2022 по 10.03.2023 (відступлення права вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»). Загалом розмір відсотків, який просить стягнути позивач за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року становить 5662,00 грн (5382,00 + 280,00). Відповідачка визнає, що заборгованість за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року вона не погашала, тіло кредиту та відсотки нею не сплачувались. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено\~ст. 526 ЦК України. Згідно із\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~проценти сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга\~статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до\~статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~\~поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц сформульовано такі висновки. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом статті\~526, частини першої статті\~530, статті\~610\~та частини першої статті\~612 ЦК України\~для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Після спливу визначеного договором строку кредитування (зміни строку виконання зобов`язання) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~і охоронна норма ч. 2\~ст. 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Зі змісту укладеного між сторонами договору, вбачається, що кредит надається строком на 14 днів - з\~25.09.2021 року по 09.10.2021 року включно. Відповідно до п. 4.1.2 Договору у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів, або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором, позичальник має право порушувати перед кредитодавцем питання продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку встановленого п.п. 2.3 цього Договору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через Особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку і на умовах визначених у п.п. 3.19 цього Договору. Матеріали справи не містять доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом, зміну дати повернення всієї суми кредиту та у зв`язку з цим має сплачувати відсотки за понаднормове користування. Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника не узгоджується з Правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від\~\~27 липня 2021 року за № 910/18943/20 відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що не повернення позичальником кредитних коштів у визначений договором строк, за відсутності\~\~активних дій відповідачки направлених на зміну кінцевої дати повернення кредиту, є неправомірною поведінкою боржника, а саме не поверненням кредиту у визначений договором строк, що виключає\~\~ право кредитодавця нараховувати після спливу 14-денного періоду кредитування\~\~проценти за користування кредитними коштами визначені у розмірі\~ встановленому договором. В даному випадку права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного\~ст. 625 ЦК України. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою поза визначеними строками суперечить вимогам\~ЦК України. Вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а тому в частині складової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 5382,00 грн необхідно відмовити. Таким чином, заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року складає 1280,00 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 280,00 грн - заборгованість за відсотками, та саме в такому розмірі підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Судом також встановлено, що 07.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено електронний Договір про споживчий кредит № 4505391, відповідно до умов якого: сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн; строк кредиту 30 днів з 07.07.2021 року; термін повернення кредиту 06.08.2021 року; комісія за надання кредиту 1900,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 5100,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; реальна річна процентна ставка 63,550.00 % річних; загальна вартість кредиту 17000,00 грн. Договір підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором S47575 (копія Договору - а.с. 16-19, копія Графіка платежів за договором (Додаток № 1) а.с. 20, копія паспорта споживчого кредиту (Додаток № 2) - а.с.20(зворот) -21, анкета-заява а.с. 21(зворот)-22). Перед укладенням Договору № 4505391 позичальник [PERSON] була ідентифікована Товариством. Ідентифікатор був відправлений на номер телефону відповідачки [NUMBER] (копія довідки про ідентифікацію а.с. 22(зворот)). Відповідачка кошти отримала у безготівковій формі у сумі 10000,00 грн, шляхом переказу грошових коштів на карту, реквізити якої були надані нею під час укладення кредитних договорів - № [NUMBER] (а.с. 24). Відповідачка визнає факт отримання кредитних коштів у розмірі 10000,00 грн. 15.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір № 15/12-2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року. Згідно з договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року (копії договорів з додатками, копія реєстру боржників та витягу з нього а.с.37-39, 40-41, 43, 50-53, 54-55, 56). За розрахунком ТОВ «МІЛОАН» загальна заборгованість за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року станом на 15.12.2021 (дата відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») складає 29558,93 грн, з яких: 6758,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 20900,93 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 1900,00 грн заборгованість з комісії. У свою чергу, після переходу права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» донараховані відсотки за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року у розмірі 23990,00 грн за період з 15.12.2021 по 10.01.2023 (відступлення права вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»). Загалом розмір заборгованості за відсотками за Договором № 4505391 від 07.07.2021року за розрахунками позивача становить 44891,83 грн. Однак, позивач просить стягнути з відповідачки відсотки з урахуванням їх зменшення у розмірі 37120,13 грн. Відповідачка зазначає, що заборгованість за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року частково погашала. Вважає розрахунок заборгованості не зрозумілим, Вказує, що розмір нарахованих позивачем відсотків є несправедливим, неспівмірним з тілом кредиту та становить надмірний тягар для відповідачки. У рахунок погашення заборгованості за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року відповідачкою було внесено: 17.07.2021 - сплата тіла кредиту 500,00 грн; 12.08.2021 - сплата тіла кредиту 475,00 грн; 12.08.2021 - сплата процентів по кредиту 500,00 грн; 17.08.2021 - сплата тіла кредиту 270,00 грн; 17.08.2021 - сплата процентів по кредиту 643,00 грн; 20.08.2021 - сплата тіла кредиту 437,00 грн; 20.08.2021 - сплата процентів по кредиту 1246,00 грн; 23.08.2021 - сплата тіла кредиту 415,00 грн; 06.09.2021 - сплата тіла кредиту 790,00 грн; 06.09.2021 - сплата процентів по кредиту 1863,00 грн; 19.09.2021 - сплата тіла кредиту 355,00 грн; 19.09.2021 - сплата процентів по кредиту 1184,00 грн. З огляду на це, залишок заборгованості за тілом кредиту становить 6758,00 грн (10000,00 500,00 - 475,00 270,00 437,00 415,00 -790,00 -355,00 = 6758,00), що відповідає і розрахункам позивача. Щодо нарахування відсотків суд не може погодитися в повній мірі з порядком їх нарахування та визначених позивачем розміром. Відповідно до п. 1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 07.07.2021 (строк кредитування). Термін повернення кредиту в сплати комісії за надання комісії та процентів за користування кредитом (дата платежу): 06.08.2021 (п. 1.4). Договором передбачена можливість продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових або стандартних умовах. Для пролонгації на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1., позичальнику потрібно звернутися до кредитодавця, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту у визначеному в залежності від строку пролонгації розмірі, а також певну частку заборгованості по кредиту. В разі пролонгації на пільгових умовах, яка може проводитися неодноразово, проценти нараховуються за пільговою ставкою у 1,70 %/день від суми заборгованості. Після завершення строку кредитування відповідачкою сплачувались комісії за пролонгацію, одночасно зі сплатою частини заборгованості по кредиту, останній раз 19.09.2021 року, що свідчить про ініціювання відповідачкою продовження строку кредитування. Відтак, суд вважає, що сторонами був погоджений строк кредитування з 07.07.2021 по 28.09.2021 року. Окрім цього, Договором передбачено також пролонгацію на стандартних умовах, яка згідно п. 2.3.1.2. полягає у збільшенні строку кредиту на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування з урахуванням усіх пролонгацій, загальний строк якої не може перевищувати 60 днів. При пролонгації на стандартних умовах проценти нараховуються уже за ставкою у 5 %/день від суми боргу. Тому, оскільки станом на 28.09.2021 відповідачем не було повернуто кредитні кошти, укладений між сторонами договір автоматично пролонгувався на 1 день щодня, протягом 60 днів з 28.09.2021, тобто до 27.11.2021. Таким чином, строк дії укладеного Договору закінчився 27.11.2021, а тому право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом, які передбачені умовами договору, сплинуло 27.11.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН», за період з 07.07.2021 по 27.11.2021 Товариством були нараховані відсотки, які з урахуванням коштів внесених відповідачкою у рахунок погашення заборгованості, складають 20900,93 грн (а.с. 26-28). Окрім цього, відсотки за користування кредитом ще були нараховані ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» після набуття права вимоги до відповідачки. Так, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було нараховано відсотки за користування кредитом з 15.12.2021 по 23.02.2022 року у розмірі 23990,00 грн, тобто понад строк дії Договору, а тому вимоги про стягнення відсотків за період після 27.11.2021 є необґрунтованими (а.с. 29). Окрім цього, відсотки за користування кредитом ще були нараховані ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» після набуття права вимоги до відповідачки. Так, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було нараховано відсотки за користування кредитом у загальному розмірі 44891,83 грн, які після зменшення позивачем заявленні до стягнення у розмірі 37120,13 грн. Проте такі відсотки нараховані понад строк дії Договору, а тому вимоги про стягнення відсотків за період після 27.11.2021 є необґрунтованими (а.с. 31). Крім цього, пунктом 1.5.1. Договору сторони передбачили, що комісія за надання кредиту становить 1900,00 гривень, яка відповідачкою сплачена не була. З відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 4505391 від 07.07.2021 року в розмірі 29558,93 грн, з яких: 6758,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом), 20900,93 грн - заборгованість за відсотками, 1900,00 грн заборгованість з комісії. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідачки, що підставою для відмовиу задоволенні позову є неповідомлення відповідачки про заміну кредитора у зобов`язанні, з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не припиняє самого зобов`язання, але може призвести до несприятливих наслідків для нового кредитора, наприклад, боржник може виконати зобов`язання первинному кредитору, і таке виконання буде належним. Новий кредитор не втрачає права стягнення, але може зіткнутися з додатковими складнощами у доведенні, або ж боржник може бути звільнений від сплати новому кредитору у випадку належного виконання первинном. У постанові КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі No 278/1679/13-ц викладена правова позиція, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Аналогічний правовий висновок міститься постанови КЦС ВС від 6 лютого 2019 року у справі No 361/2105/16-ц. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 30838,93 грн, з яких за Договором № 3545310189-125835 від 25.09.2021 року складає 1280,00 грн та Договором № 4505391 від 07.07.2021 року в розмірі 29558,93 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме стягненні відсотків нарахованих за межами строків дії кредитних договорів слід відмовити. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частин першої, п. 1, 2 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до положень частин першої, другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При подачі позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просило стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, копію вартості послуг АО «Лігал Ассістанс», копію заявки на надання юридичної допомоги № 223 від 05.07.2024 року, копію витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року, згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 13000,00 грн (а.с. 61-66). На підставі ст. 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 7645,02 грн. При подачі позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідачки пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме у розмірі 1780,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial