Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 07 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий Центр» та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) №07.04.2024-100000345, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.04.2024, строком на 42 дні. Відповідно до п.4.1 Договору кредитодавець надав Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-51хх-хххх-8114. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 18.05.2024 утворилася заборгованість у розмірі 12240 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн., по процентам в розмірі 5790 грн., чим порушуються права та інтереси позивача, які і просить стягнути з позивача та сплачені судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 28 березня 2025 року прийнято позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до провадження. Призначено судове засідання, яке відкладено до 28.04.2025. Ухвалою Прилуцького\~міськрайонного суду\~від 28.04.2025\~повторно витребувано у ТОВ "Споживчий центр" оригінали електронних доказів, а саме: - Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №№07.04.2024- 100000345 (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ) від 07.04.2024 07:41, - Паспорт споживчого кредиту; - Платіжне доручення про перерахування даних коштів; - Лист вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором та квитанції про направлення (оригінали). Належним чином завірені копії наступних документів,\~які підтверджують\~право укладати\~договори споживчого\~кредитування та\~право підпису\~заступника директора\~ТОВ,\~а саме:\~-\~Свідоцтво про\~реєстрацію фінансової\~установи видане\~Національною комісією,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сфері\~ринків фінансових\~послуг,\~Ліцензії на\~провадження господарської\~діяльності з\~надання фінансових\~послуг;\~-\~Статут Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Лінеура\~Україна» або\~належно засвідчений\~витяг про\~повноваження керівника\~та загальних\~зборів.\~Крім того,\~витребувано у\~АТ «КБ «Приватбанк» інформацію: чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] хх-хххх-8114; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № [NUMBER] хх-хххх-8114, що належить [PERSON] за період з 07.04.2024 по 18.05.2024 з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] хх-хххх-8114 в період з 07.04.2024 по 18.05.2024; інформацію про всі номери телефонів, які знаходяться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Визначено строк для надання доказів до\~22 травня\~2025 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 29.08.2025 справу відкладено до 21 жовтня 2025 року у зв`язку з відсутністю витребуваної інформації від позивача. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно позовної заяви просили розгляд справи просить проводити у їх відсутності. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Згідно письмового відзиву позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні. Свої заперечення мотивують тим, що 07.04.2024 відповідач помітив незаконні дії зі сторони невідомих йому осіб та запити на його кредитну історію через за стосунок «Дія» і невідкладно зв`язався із представником товариства та повідомив про ахрайські дії з їх сторони. Проте не отримав жодної зворотної реакції з їх сторони. 07.04.2024 відповідачем було подано та зафіксовано заяву про вчинення кримінального правопорушення та відомості внесено до ЄРДР за №12024275420000125. Аналогічно про дану ситуацію було повідомлено представників позивача шляхом направлення адвокатського запиту, відповідь отримана про нерозголошення банківської таємниці. Під час отримання кредитних коштів шахраями були використані персональні дані відповідача. Крім того, згідно письмової заяви відповідач просив розгляд справи проводити без його участі. Категорично заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки не звертався за отриманням кредиту до позивача, не отримував кредитні кошти на свій рахунок та вказана в договорі банківська карта йому не належить. Згідно відповіді на відзив представник позивача вважає доводи відповідача у відзиві на позовну заяву необґрунтованими. Списання коштів по кредитному договору N? 07.04.2024-100000345 від 07.04.2024 року підтверджується наступним. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 6000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.04.2024, строком на 42 днів. На вищевказане повідомляємо, що квитанція Liqpay N? 2446713252 про перерахування кредитних коштів від 07.04.2024 р., долучена Позивачем, с достовірним доказом, оскільки містить усі необхідні реквізити, а саме: номер, дату здійснення операції, суму видачі коштів, призначення платежу «видача за договором N 07.04.2024-100000345 та скорочений рахунок отримувача, - і не може не враховуватись до уваги судом лише через наявність суб?єктивних заперечень зі сторони Відповідача. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» співпрацює з ТОВ «Споживчий центр», як клієнтом, на підставі договору N? 4507 від 01.11.2020 р. про надання послуг в системі LiqPay (див. додатки до Відповіді на відзив). Видача коштів за кредитним договором була здійснена безготівково, шляхом перерахування коштів на платіжну картку N? 4149-51XX-XXXX-8114 через технологічного партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (сервіс LiqPay). Номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів за Договором, в особистому кабінеті (https://sgroshi.com.ua/kabinet/), що знаходиться на офіційному сайті ТОВ «Споживчий центр» (https://sgroshi.com.ua/) Відповідач самостійно додав як таку, на яку бажає отримати кредитні кошти, і саме на цю картку N? 4149-51ХХ-ХХХХ-8114.. Відповідачем було отримано суму кредиту у розмірі - 6 000,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи,оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 07.04.2024 ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] підписали кредитний договір №07.04.2024-100000345, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, підтвердження укладення кредитного договору, інформаційного повідомлення позичальника. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., строком на 42 дні. Також в кредитному договорі сторони узгодили розмір відсотків, порядок їх нарахування. Спосіб надання кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-51хх-хххх-8114. Відповідно до квитанції Liqpay ID платежу 2446713252 на суму 6000 грн. , дата проведення платежу 07.04.2024, видача за договором №07.04.2024-10000345, отримувач картка/рахунок VISA 414951*14. Проте, як вбачається з відповіді АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250512/47041 від 15.05.2025 вбачається, що на ім`я [PERSON] в Банку не емітовано карту № [NUMBER] хх-хххх-8114. У зв`язку з чим відсутня можливість надати запитувану інформацію, оскільки зазначена картка в банку не обслуговується за клієнтос [PERSON] . Номер телефону який знаходиться в анкетних даних [PERSON] РНОКПП [NUMBER] : [NUMBER] , [NUMBER] . Відповідно достатті 509 ЦК Україниміж сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до частин першої, другоїстатті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з частини першоїстатті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першоїстатті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першоюстатті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.(ст.ст.626,628 ЦК України). Відповідно до норм частини першоїстатті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України). Згідно з абзацом 2 частини другоїстатті 639 ЦК Українидоговір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставіЦивільного Кодексів Україниможе мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня2021року у справі № 524/5556/19,від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до пунктів 1, 6 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частиною третьоюстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостоюстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію»передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно достатті 12 Закону України «Про електронну комерцію»встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно частини першоїстатті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої, другоїстатті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з\~статтею 1 Закону України «Про платіжні послуги»платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки, платіжний інструмент це персоналізований засіб, пристрій та/або набір процедур, що відповідають вимогам законодавства та погоджені користувачем і надавачем платіжних послуг для надання платіжної інструкції; Держателем такого платіжного інструменту є фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно положень\~ст. 1046 цього Кодексу\~договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд звертає увагу, що в кредитному договорі №07.04.2024-100000345 від 07.04.2024 реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику у сумі 6000 грн. вказано як 4149-51хх-хххх-8114. Водночас, судом встановлено, що на ім`я відповідача [PERSON] в банку не емітовано картку № [NUMBER] хх-хххх-8114 і, відповідно, відповідач не отримував кошти за вказаним кредитним договором. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей1046,1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови. Такі правові висновки про застосування статей1046,1047 ЦК Українивикладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 (на яку послався суд апеляційної інстанції), від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17, Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц, від 14 квітня 2020 року у справі №628/3909/15 та від 21 липня 2021 року у справі №758/2418/17. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 629/5364/13-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 205/5292/15-ц. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги, що позивач не довів належними та достатніми доказами обставину отримання відповідачем коштів за кредитним договором №07.04.2024-100000345 від 07.04.2024, а навпаки матеріали справи містять докази, що відповідач коштів не отримував по зазначеному договору, вказаний кредитний договір є неукладеним, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного, згідно зі ст.\~207,\~509,526,527,530,549,610,611,\~612,628,629,638,\~1046,1051,\~1054 ЦК України,\~Законом України «Про електронну комерцію», ст.19,76,77,81,\~141,\~256 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed