Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 14.05.2025 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є власником нежитлових приміщень загальною площею 161 м2\~по [ADDRESS] . Нежитлові приміщення розміщені на сформованій земельній ділянці комунальної власності площею 0,5956 га кадастровий номер 2625880201:01:004:0835 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. Державна реєстрація земельної ділянки здійснена відділом Держгеокадастру в Тисменицькому районі на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 25 січня 2010 року, однак речове право на ділянку не зареєстроване. Відповідач згідно інформації ГУ ДПС в Івано-Франківській області за земельну ділянку площею 0,5956 га плату не декларує та не вносить. Речові права на спірну земельну ділянку відповідач як власник нерухомого майна розташованого на ній, належним чином не оформив та не зареєстрував. Згідно з розрахунком, сума безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території Івано-Франківської міської територіальної громади становила 79 377,65 грн. 13.12.2024 року відповідачу надсилалась претензія з пропозицією добровільно сплатити суму безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної власності на території м. Івано Франківська за період з 01.01.2021 року по 31.12.2024 року, що становила 79 377,65 грн. Відповідачем відповідь на дану претензію не надавалась. Вказала, що раніше на розгляді в суді перебувала справа за аналогічним позовом про стягнення коштів за період з 25.03.2018 по 31.12.2020 року. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.10.2023 року позов задоволено частково та стягнуто зі [PERSON] кошти в сумі 1912,16 грн за вказаний період. Посилаючись на вказані обставини, Івано-Франківська міська рада просила стягнути з [PERSON] на свою користь безпідставно збережених ним коштів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 року до 31.12.2024 року у розмірі 79377,65 грн та судові витрати у справі. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник відповідача адвокат Романенко Є.О. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому із позовними вимогами не погодився з наступних підстав. Так представник відповідача зазначив, що розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки був виконаний згідно судової оціночно-земельної експертизи № 192/23-28/423-430/23-28 від 07 березня 2023 року. Дана оцінка була проведена під час розгляду аналогічної цивільної справи № 344/4528/21 і висновок експерта був прийнятий судом апеляційної інстанції, що підтверджується постановою Івано-Франківського апеляційного суду по зазначеній справі від 11 жовтня 2023 року. Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що експерти обґрунтовано застосували Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України № 831 від 16 листопада 2016 року (далі за текстом Методика № 831), яка є чинною у період 2018 - 2020 років. Методика № 831 лишається чинною і до цього часу, що дозволяє використати зазначений висновок експерта у даній справі. ТОВ Консалтингова компанія Аудит експерт виконано розрахунок орендної плати за спірний період, з використанням вищезазначеного висновку експерта. За 2021-2024 роки загальний розмір орендної плати складає 3310,34 грн. Вважає висновок експерта належним та допустимим при визначенні розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, у відповідності до якого необхідно виходити з визначеної експертом розрахункової величини нормативної грошової оцінки земельної ділянки за період з 01.01.2021 року по 31.12.2024 року. Окрім цього зазначив, що оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата. За таких обставин, відповідач не зобов`язаний сплачувати земельний податок. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить частково задовольнити вимоги позовної заяви та стягнути орендну плату за 2021-2024 роки у розмірі 3310,34 грн. У відповіді на відзив представник позивача вказала, що із мотивами відзиву не погоджується. Зауважила, що розрахунок безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки було здійснено з урахуванням витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 694 від 01.02.2024р. та № 6270 від 29.11.2023 року, наданих Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області та з урахуванням інформації щодо розрахунку нормативної грошової оцінки 1м2 земельної ділянки. Дані документи є належним та допустимим доказом для підтвердження розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, отже і розрахунок суми безпідставно збережених коштів проведено відповідно до норм чинного законодавства. Зазначила, що висновок експертів №192/23-28/423-430/23-28 від 07.03.2023 року не може вважатися належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки на вирішення експерту поставлено питання: Яка розрахункова нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835 станом на 2018р., 2019р., 2020р. розрахована відповідно до методики нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2016р. №831, однак, така Методика нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2016р. №831 втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів №1147 від 03.11.2021 р. Окрім того, експертом встановлено розрахункову нормативно грошову оцінку земельної ділянки станом на 2018р., 2019р., 2020р. Проте предметом даної справи є стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки від 01.01.2021 року по 31.12.2024 року. Просила позов задовольнити. У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що Велика Палата Верховного Суду у п. 7.28 постанови від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 вказала, що земельним законодавством та ПК України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру. У п. 7.29 та 7.30 вказаної постанови зазначено, що убачаються помилковими висновки судів, які застосовують приписи статей 20, 23 Закону України «Про оцінку земель» у спосіб тлумачення витягу про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки як єдиного належного доказу на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати чи повернення безпідставно збережених грошових коштів фактичним землекористувачем без оформлення орендного договору. З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 29 травня 2020 року у справі № 922/2843/19, а саме: «при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно …, а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель» (абзац другий пункту 37 постанови). Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з огляду на те, що земельним законодавством та ПК України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98 - 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі (п. 7.28 постанови). Таким чином, предметом висновку експерта є обставини, які входять до предмета доказування та мають значення для справи. Просив частково задовольнити вимоги позовної заяви та стягнути орендну плату за 2021-2024 роки у розмірі 3310,34 грн. Представник позивача просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, своє представництво в суді здійснює через представників Мельниковича Д.Ю. та Романенка Є.О., які в судовому засіданні з позовними вимогами не погодились, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 01.07.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Ухвалою суду від 02.07.2025 року постановлено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 28 січня 2015 року є власником нежитлових приміщень загальною площею 161 м2\~за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.01.2024 року(а.с.17зв-18). Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,5956 га, кадастровий номер 2625880201:01:004:0835, цільове призначення: для ведення фермерського господарства (а.с.17). 31.01.2024 року представниками Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради було проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835, яка розташована по [ADDRESS] та складено акт №91, відповідно до якого земельна ділянка сформована, їй присвоєно кадастровий номер 2625880201:01:004:0835. Державна реєстрація земельної ділянки була здійснена відділом Держгеокадастру в Тисменицькому районі на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 25.01.2010 року, однак речове право на земельну ділянку не зареєстровано. Цільове призначення земельної ділянки 01.02 Для ведення фермерського господарства. Площа земельної ділянки становить 0,5956 га. Рішенням Братковецької сільської ради №52 від 20.05.2016 р. [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки (а.с.10-11) Згідно витягу із технічної документації від 29.11.2023 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835 становить 347\~911,11 грн. (а.с. 13зв). Відповідно до витягу із технічної документації від 01.02.2024 №694 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835 становить 365\~654,58 грн (а.с. 13). Згідно інформації Головного управління ДПС в Івано-Франківській обл. гр. [PERSON] за земельну ділянку площею 0.5956 га кадастровий номер 2625880201:01:004:0835 протягом 2021-2023рр. 2023-2024 років плату не декларує та не вносить (а.с.15,16). Листом від 17.01.2024 року Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради повідомив відповідача про необхідність оформлення права користування земельною ділянкою та здійснення плати за користування нею (а.с. 12). 13.12.2024 року позивачем направлено відповідачу претензію щодо добровільної сплати безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2021 по 31.12.2024 року у розмірі 79377,65 грн. (а.с.8-9). В матеріалах справи міститься висновок експертів за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи від 07.03.2023 року №192/23-28/423-430/23-28 у висновках якої зазначено, що розрахункова величина нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835, відповідно до методики нормативно-грошової оцінки земель сільського господарського призначення, яка затверджена постановою КМУ від 16.11.2016 року №831 станом на 2018, 2019 та 2020 роки становить 11469,71 грн (а.с.42-59). У відповідності до розрахунку орендної плати за 2021-2024 роки за використання земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835 комунальної власності на території Івано-Франківської ТГ, проведений на підставі нормативно-грошової оцінки згідно Висновку експертів від 07.03.2023 року, який виконаний ТОВ «Консалтингова компанія «Аудит експерт», така орендна плата у період з 01.01.2021 -31.12.2021 року становить 344,09 грн за рік, (площа земельної ділянки 0,5956, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з врахуванням індексації 11469,71 грн, ставка річної орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки, коефіцієнт індексації 1,1) у період з 01.01.2022-31.12.2022 рік 883,17 грн за рік (площа земельної ділянки 0,5956, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з врахуванням індексації 12616,68 грн, ставка річної орендної плати 7% від нормативної грошової оцінки, коефіцієнт індексації 1,15), у період з 01.01.2023-31.12.2023 рік - 1015,64 грн (площа земельної ділянки 0,5956, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з врахуванням індексації 14509,18 грн, ставка річної орендної плати 7% від нормативної грошової оцінки, коефіцієнт індексації 1,051), у період з 01.01.2024-31.12.2024 рік 1067,44 грн (площа земельної ділянки 0,5956, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з врахуванням індексації 15249,15 грн, ставка річної орендної плати 7% від нормативної грошової оцінки, коефіцієнт індексації 1,12) (а.с.60). Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 10.06.2025 року, наданої на запит [PERSON] щодо розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835, підставою для формування Витягів з нормативно грошової оцінки земельних ділянок стала технічна документація з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Братківці Братковецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, яка розроблена ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" у 2013 році відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. № 213 з урахуванням змін, внесених згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №843 (далі Методика №213) і Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (далі Порядок № 388/12262), затвердженого спільним наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 № 18/15/21/11 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05 квітня 2006 року за № 388/12262. Дана технічна документація затверджена рішенням ХХІ сесії 6 демократичного скликання Братковецької сільської ради № 81 від 29.12.2013, вступила в дію з 01.01.2015 і не втратила чинності станом на сьогоднішній день. Таким чином розрахунок нормативної грошової оцінки у 2023-2024 роках здійснено із застосуванням даних передбачених технічною документацією та із врахуванням коефіцієнтів індексації за 2015-2024 роки. Вказано, що нормативно-грошова оцінка вказаної земельної ділянки згідно сформованих у 2023-2024 роках Витягів складає за 2023 рік - 347911,11 грн, за 2024 рік - 365654,58 грн (а.с.124-125). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини , що виникли між сторонами регулюються Земельним кодексом України та Податковим кодексом України. Згідно із\~статтею 80 Земельного кодексу України\~суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом\~глави 15 ЗК України\~реалізується через право постійного користування або право оренди. Частиною 1 статті\~93\~і статтею\~125 ЗК України\~передбачено, що право оренди земельної ділянки\~це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1\~статті 96 ЗК України). Принцип платного використання землі також передбачено\~статтею 206 ЗК України\~за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Плата за землю\~обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт\~14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Земельний податок\~обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт\~14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності\~обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт\~14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками. Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата. Згідно з частинами 1-4, 9\~статті 79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Про необхідність застосування\~статті 79-1 ЗК України\~та положень\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.01.2019 року у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 року у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 року у справі № 922/981/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові. В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 922/3361/19 зазначено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку. Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту\~288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року у справі № 920/739/17. Приписи пунктів\~288.5.1,\~288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України\~вказують на те, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Згідно з положеннями частини 5 статті\~5, частини 1 статті\~13 Закону України «Про оренду земель»\~для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 Закону України «Про оцінку земель»). Відповідно до\~статті 18 Закону України «Про оцінку земель»\~нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років. При цьому, Велика Палата Верховного Суду у п. 7.28 постанови від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 вказала, що земельним законодавством та\~ПК України\~не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру. У п. 7.29 та 7.30 вказаної постанови зазначено, що убачаються помилковими висновки судів, які застосовують приписи статей\~20,\~23 Закону України «Про оцінку земель»\~у спосіб тлумачення витягу про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки\~як єдиного належного доказу на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати чи повернення безпідставно збережених грошових коштів фактичним землекористувачем без оформлення орендного договору. З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 29 травня 2020 року у справі № 922/2843/19, а саме: «при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно …, а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель» (абзац другий пункту 37 постанови). Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з огляду на те, що земельним законодавством та\~ПК України\~не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до\~статей 98 - 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі (п. 7.28 постанови). ВП ВС у справі 635/4233/19 від 09.11.2021 року вказала, що з огляду на те, що особі, яка звернулася до суду за захистом порушених, невизнаних чи оспорюваних прав має бути гарантований ефективний судовий захист цих прав, Велика Палата Верховного Суду вважала за можливе самостійно визначити розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки для визначення розміру нормативної грошової оцінки відсутня необхідність встановлювати факти, досліджувати докази та надавати їм правову оцінку. Відповідно до ст. 289 ПКУ для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, суд має право користуватися даними Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому міститься постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 11.10.2023 року у справі №344/4528/21, якою було встановлено що нормативно грошова оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 2625880201:01:004:0835 станом на 2018, 2019 та 2020 роки становить 11469 грн. 71 коп. Дані обставини, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, як такі, що встановлені у рішенні суду між тими ж самими сторонами. За інформацією Державної служби статистики України про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить, зокрема, за 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік - 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь). Враховуючи, що розмір орендної плати на 2021 рік, встановлений у 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, а в подальшому з 2022 року по 2024 року змінився та становив 7 %, розмір безпідставно збережених коштів орендної плати буде складати: - за 2021 рік -\~ 378,50 грн (орендна плата за 2021 рік складає: 11469 грн. 71 коп. х 1,0 (Кі 2020 року) х 1,1 (Кі 2021 року) х 3 % (ставка річної орендної плати) = 378,50 грн); - за 2022 рік\~ 1015,64 грн (орендна плата за 2022 рік складає: 11469 грн. 71 коп. х 1,0 (Кі 2020 року) х 1,1 (Кі 2021 року) х 1.15 (Кі за 2022 рік) х 7 % (ставка річної орендної плати) = 1015,64 грн); - за 2023 рік\~ 1067,44 грн (орендна плата за 2023 рік складає: 11469 грн. 71 коп. х 1,0 (К 2020 року) х 1,1 (Кі 2021 року) х 1.15 (Кі за 2022 рік) х 1,051 (Кі 2023 року) х7 % (ставка річної орендної плати) = 1067,44 грн); - за 2024 рік\~ 1195,53 грн (орендна плата за 2024 рік складає: 11469 грн. 71 коп. х 1,0 (Кі 2020 року) х 1,1 (Кі 2021 року) х 1.15 (Кі за 2022 рік) х 1,051 (Кі 2023 року) х 1.12 (Кі 2024 року) х7 % (ставка річної орендної плати) = 1195,53 грн). Отже розмір безпідставно набутих коштів орендної плати за землю за період з 01.01.2021 по 31.12.2024 року складає 3\~657,11 грн, який і підлягає стягненню з відповідача. Відтак позовні вимоги слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 111,61 грн судового збору на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial