Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого вказав, що 22.11.2022 Тернівським міським судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з нього [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , яка народилася [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] , у розмірі 1/2 частини його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час він не отримує доходу, з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у нього змінився матеріальний стан відсутній постійний заробіток. До суду він звертається з даним позовом після спливу місяця з дати припинення нарахування йому заробітної плати у зв`язку з тим, що при звільненні з шахти ним були отримані розрахункову виплати в сумі 160000,00 грн, якими він користувався весь цей час. З огляду на викладене просив суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей з 1/2 до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач також до суду не прибула, надіславши заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти зменшення стягуваних аліментів до 1/3 частини доходів позивача, просила розглянути справу за її відсутності. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10.07.2025 справу передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду міста Дніпра. Ухвалою суду від 05.09.2025 відкрите загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче засідання на 28.10.2025, відповідачеві запропоновано подати судові письмовий відзив на позов. 01.10.2025 судом отримано заяву відповідача про визнання позову. Відповідно до ч.3\~ст.200\~ЦПК України судом постановлено ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження з підстави визнання позову відповідачем. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , та [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с.8,9). Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 у справі №194/1252/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2022 та до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 17.12.2022 та 22.12.2022 на його виконання був виданий виконавчий лист (а.с.10). Згідно з довідкою ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивач [PERSON] працював на підприємстві електрослюсарем підземним та за період з січня по травень 2025 року включно нам сплачено на користь [PERSON] аліменти в загальній сумі 48507,88 грн (а.с.11). Наказом №88/2к від 08.05.2025 [PERSON] звільнено з посади електрослюсаря підземного 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №7 08.05.2025 за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України, здійснено остаточний розрахунок (а.с.12). За Індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-5 з червня 2025 року [PERSON] не має доходів (а.с.16). V. Оцінка суду Суд враховує визнання позову відповідачем та у відповідності до положень ч.4 ст.206 ЦПК України встановив наявність законних підстав для задоволення позову. Так, частина перша статті 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Норми статей\~150 та 180 СК України\~покладають на батьків обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~\~За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~закріплює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, як встановлюють положення ч.1 ст.192 СК України,\~ може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Пункт 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від 15.05.2006\~№3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» вказує, що\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу змісту статей\~181,\~192\~СК України виходить, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, [PERSON] посилається на те, що через звільнення з роботи змінився його матеріальний стан він не отримує постійного доходу. Суд враховує, що з моменту ухвалення рішення судом про стягнення аліментів 16.11.2022 дійсно змінився матеріальний стан позивача, і ним доведено суду належними та допустимими доказами відсутність у нього доходів. Враховуючи наведене вище та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає доцільним зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/2 до 1/3 частини доходів позивача. Такий розмір аліментів за умови проведення стягнення в розмірі, не меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, відповідає вимогам сімейного законодавства та узгоджується з принципом справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved