overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

29 травня 2025 року АТ «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 04.09.2018 року [PERSON] на підставі кредитного договору № 2001118532001 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 15000 грн, який було збільшено до 29983 грн. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконала. Станом на 04.02.2025 виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 41974,27 грн, з яких: 24982,72 грн - заборгованість за кредитом; 16991,55 грн - заборгованість за процентами. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 10.06.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання на 01 липня 2025 року, яке у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено спочатку на 04.09.2025 року, а згодом на 21.10.2025 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за відсутності представника банку, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, причина неявки суду невідома, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Виходячи зі складності справи, у відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України суд вважає за можливе проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складання повного рішення по справі відкласти на строк не більше як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Суд на підставі ст. 259 ЦПК України вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлений судом протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

[PERSON] у травні 2025 року звернулася із позовною заявою до Дарницького районного суду міста Києва про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] у січні 2015 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у неї припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23.06.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 104). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища - " [PERSON] ". За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який був її батьком, однак документально підтвердити це вона не може, оскільки батько був записаний в актовому записі про її народження зі слів матері. Вони проживали разом з 1996 року, інших родичів крім неї він не мав. Як свідчить довідка Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області №284 від 13.08.2025, останнім місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] , на день його смерті є [ADDRESS] . На час відкриття спадщини (на день смерті спадкодавця) разом з ним проживала та була зареєстрована з 1996 року [PERSON] , [INFO] , яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років, вели спільне господарство, доглянула його до дня смерті та похоронила за власні кошти. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку площею 2, 17 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката серії РВ №0155549 реєстраційний №17049 від 23.12.1998. Про те, що за померлим обліковується вказаний сертифікат на земельну частку (пай) їй повідомили в Семидубській сільській раді Дубенського району Рівненської області, де проводилась перевірка по не витребуваних державних актах та сертифікатах на земельну частку (пай). Згідно інформаційної довідки Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 4874/417-25-0.60.1 від 18.08.2025, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2, 1700 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифіката серії РВ №0155549 реєстраційний №17049 від 23.12.1998. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2025 складає 45132, 99 грн. Однак, зазначений сертифікат втрачений. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Тому, коли вона звернулась до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку, то їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з неможливістю документально підтвердити родинні стосунки зі спадкодавцем та відсутністю правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві. Відповідач представник Семидубської сільської ради, згідно поданої заяви, проти задоволення позову не заперечує, визнає і просить розгляд справи проводити без їх участі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 липня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 03.08.1988 року та диплому серії [NUMBER] від 01.07.1988 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявниця не з`явилася. Надала до суду заяву в якій справу просить розглядати без її участі. Заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав: \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст.\~293, п. 6 ч. 1 ст.\~315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~За змістом п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.01.1995 року в порядку окремого провадження суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в паспорті серія [NUMBER] , картці платника податків, Витягу з реєстру територіальної громади, по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 09.08.1996 шлюб укладено між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після укладення шлюбу дружини - " [PERSON] ". \~ \~ \~ \~Також встановлено, що в трудовій книжці [NUMBER] від 03.08.1988 року та дипломі [NUMBER] від 01.07.1988, виданого Глухівським медичним училищем зазначено по батькові « [PERSON] », тобто, без апострофу. \~ \~ \~ \~Отже в досліджених документах повністю збігаються особисті дані заявника: прізвище, ім`я, дата народження, крім написання по батькові виключно в частині відсутності апострофу (надрядкового орфографічного знаку). Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується факт належності вказаних документів заявниці. Зважаючи на вказане, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення своїх прав, за відсутності іншого позасудового порядку вирішення даного питання, у суду наявні всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У серпні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який обґрунтовано наступним. 05 серпня 2016 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою від 19 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.13-14). В призначене судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подали заяви, за змістом яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2016 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис №318, що підтверджується даними, отриманими з мобільного застосунку «Дія» (а.с.7-8). Позивач та відповідач мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.9). Сторонами визнано, що примирення між ними неможливо, в зв`язку з чим можливості --збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує, що згідно ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У серпні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який обґрунтовано наступним. 19 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їх спільні відносини фактично розірвані, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою від 03 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.21-22). В призначене судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позивач просила розгляд справи проводити без її участі, відповідач подав заяву, за змістом якої позов визнав. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис №784, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.7). Позивач та відповідач мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.8). Сторонами визнано, що примирення між ними неможливо, в зв`язку з чим можливості --збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує, що згідно ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У серпні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який обґрунтовано наступним. 23 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їх сім`я розпалась, сімейні відношення фактично завершились, відсутнє взаєморозуміння. З червня 2023 року подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Ухвалою від 19 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15-16). В призначене судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подали заяви, за змістом яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2007 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблений актовий запис №501, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно 05 квітня 2018 року (а.с. 7). Позивач та відповідач мають двох спільних неповнолітні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8,9). Сторонами визнано, що примирення між ними неможливо, в зв`язку з чим можливості --збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує, що згідно ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що сімейне життя у них не склалося через різні погляди на життя, різні характери, сімейні відносини погіршувались і остаточно припинені у березня 2022 року. Вважає примирення з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, оскільки шлюб носить формальний характер. Враховуючи викладене, просив суд розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Проти розірвання шлюбу не заперечувала. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 20 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №147, відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін на склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано 23 жовтня 2015 року та від якого сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Ухвалою від 19 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14-15). В призначене судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подали заяви, за змістом яких просили розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис №627, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 23 жовтня 2015 року (а.с.4). У шлюбі у сторін народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с.5,6). За змістом поданих заяв можливості примирення між сторонами та, відповідно, можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує, що згідно ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вимоги про відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved