Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 23.09.2025 ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.05.2024 ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №3189-2798, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку, передбаченому цим договором. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, суму кредиту не повернула, процентів за користування ним не сплатила, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 118\~844,76 грн., з них: 24 000 грн. - тіло кредиту, 94\~844,76 грн. - проценти за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з відповідача лише частину вказаної заборгованості в розмірі 106\~268,76 грн., з них: 24 000 грн. - тіло кредиту, 82\~268,76 грн. - проценти за користування кредитом, а також покласти на неї судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 26.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності учасників справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2\~ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 01.05.2024\~ТзОВ «Укр\~Кредит Фінанс»\~(кредитодавець)\~та [PERSON] (позичальник) уклали договір про відкриття кредитної лінії №1389-2798 (а.с. 12-21), за умовами якого (пункт 2.2) кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання йому кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим договором. Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: - дата видачі кредиту - 01.05.2024 (п. 4.1); - сума кредиту - 24 000 грн. (п. 4.1); - мета отримання кредиту - для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.4); - базовий період користування кредитом - 14 календарних днів (п. 4.4); - строк кредитування - 300 календарних днів; дата повернення кредиту - 24.02.2025 (п. 4.9); - нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою (п. 4.6); - знижена процентна ставка становить 1,20 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (п. 10.2). 01.05.2024 ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 24 000 грн. (довідка АТ КБ «Приватбанк» від 28.08.2025, а.с. 35-37, довідка про перерахування суми кредиту, а.с. 38). З розрахунку заборгованості (а.с. 39-41) вбачається, що [PERSON] погасила заборгованість в розмірі 13\~731,24 грн. (5 800 грн. (13.05.2024), 5\~631,24 грн. (18.05.2024), 2\~300 грн. (20.07.2024)). За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 118\~844,76 грн., з них: 24 000 грн. - тіло кредиту, 94\~844,76 грн. - проценти за користування кредитом (розрахунок заборгованості, а.с. 39-41). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подала. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали в електронному вигляді договір про відкриття кредитної лінії №1389-2798 від 01.05.2024, який за своєю правовою природою є кредитним договором. Спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування. На підставі цього договору відповідач отримала кредит в сумі 24 000 грн., взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користуванням ним, однак його (кредит) своєчасно не повернула, проценти за користування ним не сплатила, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 118\~844,76 грн., з них: 24 000 грн. - тіло кредиту, 94\~844,76 грн. - проценти за користування кредитом. Позивач заявив до стягнення лише частину заборгованості за кредитним договором в розмірі 106\~268,76 грн., з них: 24 000 грн. - тіло кредиту, 82\~268,76 грн. - проценти за користування кредитом. Суд не погоджується з розрахунком процентів за користування кредитом з таких мотивів. При нарахуванні процентів за користування кредитом позивач застосовував знижену процентну ставку (1,20 % в день) та стандартну процентну ставку (1,50 % в день). Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: протягом перших 120 днів - 2,5 %, та протягом наступних 120 днів - 1,5 %, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». За розрахунком суду, сума процентів за користування кредитом, які позивач вправі був нараховувати, становить 72 000 грн. (24 000 грн. (тіло кредиту) х 1 % (максимальна процентна ставка) х 300 днів (строк кредитування)). З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач сплатила 13\~731,24 грн., з них 3\~600 грн. позивач зарахував як оплата комісії, а 10\~131,24 грн. - як оплата процентів за користування кредитом. З урахуванням часткової оплати, заборгованість відповідача за процентами за користування кредитом становить 61\~868,76 грн. (72 000 грн. - 10\~131,24 грн.). Отже, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту в розмірі 24 000 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 61\~868,76 грн. слід задовольнити. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial