Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

06 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 07 серпня 2018 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис зроблено за №66 від 07 серпня 2018 року. Від шлюбу\~подружжя має\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .Спору з відповідачем про місце проживання сина немає. Спільне з відповідачем життя на жаль не склалося у зв`язку з різними поглядами на сумісне сімейне життя, що суперечить уявленням позивачки про сім`ю. [PERSON] кохання та взаєморозуміння між подружжям зникло. На даний час спільне господарство з відповідачем не ведеться, шлюб набув формальних ознак, подружжя шлюбних відносин не підтримує. Зазначаючи, що на її думку, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам та інтересам відповідача, який теж згоден розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] », вимогу про стягнення з відповідача судового збору не заявляла. 06 жовтня 2025 року у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Дем`янову О.А. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі на призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до вимог ст.ст.\~19,\~279 ЦПК України\~вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною, на стягненні судового збору з відповідача не наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, 06 жовтня 2025 року через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу без його участі у зв`язку з зайнятістю на роботі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден (а.с.11). Положеннями\~ст. 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку спрощеного позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За загальним правилом (частина 1статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 07 серпня 2018 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який був зареєстрований Татарбунарським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~в Одеській\~області,\~актовий запис\~зроблено за\~№66\~від 07\~серпня 2018\~року та\~видано свідоцтво\~про шлюб\~серії [NUMBER] (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06 червня 2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області), актовий запис №116 (а.с.8). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, сторони не бажають зберегти шлюб, клопотання про надання строку на примирення ними не заявлено, тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України (далі\~ СК\~України) сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із частиною першою\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3,4\~ст.56 СК України). За змістом\~ч.2\~ст.104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 С Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, клопотання про надання строку на примирення сторонами не заявлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та їхньої спільної малолітньої дитини, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до\~ст. 113 СК України,\~\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити за собою шлюбне прізвище « [PERSON] » про що вона зазначила у своєму позові. Виходячи із положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд має вирішити питання про стягнення судового збору, який не був сплачений позивачкою при подачі позову до суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачкою при зверненні до суду з відповідним позовом, не заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору, то суд залишає сплачений нею судовий збір, за рахунок позивачки.

Outcome: approved