Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

02 жовтня 2024 [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , внаслідок хвороби не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду. Визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним потрібно для встановлення над ним опіки, інші близькі та рідні [PERSON] не можуть виконувати обов`язків опікуна. Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі та наполягає на її задоволенні. З урахуванням стану здоров`я [PERSON] , [INFO] , суд вважає за можливе розглянути справу без його виклику в судове засідання. Адвокат особи, в інтересах якої подано заяву в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечує проти задоволення заяви про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки. Вислухавши пояснення представника заявника, адвоката особи, в інтересах якої подано подання, представника заінтересованої особи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, документи, надані органом опіки та піклування, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст. 293 ЦПК України). Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] являється рідним племінником [PERSON] , [INFO] , що підтверджено: -свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданим 29 травня 1990 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, де батьками вказані російською мовою: [PERSON] , [PERSON] ; -свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 21 березня 1968 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, де батьками вказані російською мовою: [PERSON] , [PERSON] ; -свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 10 січня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області, де батьком вказаний [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертної комісії серії 12-ААВ №166118 від 15 лютого 2021 року, має інвалідність другої групи за загальним захворюванням, встановлена безстроково, потребує постійного стороннього догляду. Причиною його інвалідності є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання, до здобуття освіти. [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійного стороннього догляду і контролю. Заявник [PERSON] є цілком здоровою, спільно проживає з хворим дядьком та вже протягом тривалого часу здійснює за ним догляд, та надав згоду на призначення його опікуном. З акту обстеження від 17.10.2025 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживають за адресою: [ADDRESS] , з 2022 року. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що інших родичів, які виявили бажання здійснювати догляд за [PERSON] , немає. Мати [PERSON] [PERSON] , [INFO] , не може здійснювати догляд за [PERSON] , оскільки сама потребує постійного стороннього нагляду внаслідок похилого віку та стану здоров`я до 20.04.2026 року, що підтверджено Витягом з протоколу ЛКК №162/1261. Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Брат [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (батько заявника) є інвалідом 3 групи, що підтверджено довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 948068. Сестра [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 16 жовтня 2024 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 15 квітня 1989 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », не може здійснювати догляд за [PERSON] , оскільки на базі прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] створений дитячий будинок сімейного типу в [ADDRESS] та на виховання та спільне проживання в ДБСТ [PERSON] влаштовано дев`ять дітей, позбавлених батьківського піклування. Сестра [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 25 жовтня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл є інвалідом 3 групи з дитинства, що підтверджено пенсійним посвідченням серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №432 від 17 червня 2025 року, складеного Одеською філією судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Стабільний змішаний дефект» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду). За своїм психічним станом не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Органом опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надано висновок №1570/01-21-04 від 21 жовтня 2025 року, згідно якого, орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вважає за доцільне: - у випадку визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним, призначити опікуном над ним [PERSON] ; - попередити [PERSON] про те, що опікун має піклуватись про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, про забезпечення його доглядом та лікуванням; - зобов?язати [PERSON] зберігати майно, що належить підопічному, виконувати дії з захисту громадянських прав та інтересів підопічного; - зобов?язати [PERSON] щорічно до 01 лютого подавати до органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради звіт про виконання обов?язків опікуна; - попередити [PERSON] що, орган опіки та піклування, у разі не виконання опікуном своїх обов?язків, має право звернутися до суду із заявою про звільнення особи від обов?язків опікуна. Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч. 4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. [PERSON] просить призначити його опікуном над [PERSON] ,\~ [INFO] , що було підтверджено його представником в судовому засіданні. Застережень, передбачених ст. 64 ЦК для призначення [PERSON] опікуном недієздатної фізичної особи немає. За таких обставин в інтересах [PERSON] ,\~ [INFO] , суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника [PERSON] опікуном над [PERSON] ,\~ [INFO] . Також суд звертає увагу, що приписами ст. 300 ч. ч. 5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно довідки №29/02-1041/2025, виданої 23 вересня 2025 року Одеської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», вартість проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] склала 10\~382 грн. 94 коп. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за потрібне компенсувати за рахунок держави Державній установі «Інститут судової психіатрії МОЗ України» (код ЄДРПОУ 04803492, рахунок UA158201720313251005201007077, МФО 820172, ДКСУ у Подільському районі м. Києва. Призначення платежу: «за проведення експертизи відносно [PERSON] , експерт [PERSON] ») судові витрати за проведення експертизи у Одеській філії судово-психіатричних експертиз у сумі 10 382 грн. 94 коп.

Outcome: approved