Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Драган Юлія Олександрівна звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 39\~258,93 грн. Позовні вимоги обґрунтовано укладенням відповідачкою як позичальницею договорів, проте невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів за двома договорами про позику грошових коштів, а саме: договором позики № 77937916 від 25.11.2021, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», договором надання позики № 0961822184 від 25.11.2021, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС». Права вимоги кредиторів за зазначеними вище договорами у зв`язку з невиконанням позичальницею обов`язку з повернення позичених грошових коштів, як стверджує позивач, було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») за договорами факторингу відповідно від 14.06.2021 (щодо права вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 77937916 від 25.11.2021), від 24.11.2022 (щодо права вимоги ТОВ «ІНФІНАНС» за договором надання позики № 0961822184 від 25.11.2021), у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки сукупно 39 258,93 грн, у тому числі: за договором позики № 77937916 від 25.11.2021 в розмірі 11 098,93 грн (з них 6000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 5098,93 грн заборгованості за процентами); за договором надання позики № 0961822184 від 25.11.2021 в розмірі 28 160,00 грн (з них 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 24 160,00 грн заборгованості за процентами). Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 06.06.2025 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 12:00 год 03.07.2025, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. Відповідачка, отримавши 14.06.2025 ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до розгляду від 06.06.2025 з копією позовної заяви і доданими документами, правом подати відзив на позов не скористалась. 02.07.2025 відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, мотивовану її перебуванням на обстеженні та лікуванні. Відповідачка зазначила, що на 03.07.2025 їй призначено комп`ютерну томографію, відтак, вона не може прибути в судове засідання 03.07.2025 і просить відкласти розгляд справи на іншу дату. У судове засідання, призначене на 03.07.2025 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили. Судове засідання відкладено на 15.07.2025. 15.07.2025 відповідачка [PERSON] подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, в якій зазначила, що не може прибути в судове засідання 15.07.2025 за станом здоров`я, відтак, відповідачка просить відкласти розгляд справи на серпень. До зазначеної заяви долучено копію паспорта [PERSON] . У судове засідання, призначене на 15.07.2025 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили. Судове засідання відкладено на 31.07.2025. 31.07.2025 від відповідачки [PERSON] надійшла заява про відкладення судового засідання, у якій вона просить суд не призначати судових засідань до 26.08.2025, оскільки протягом цього періоду вона перебуватиме за межами зареєстрованого місця проживання з метою проходження обстеження. До зазначеної заяви долучено копію паспорта [PERSON] 04.08.2025 відповідачка подала до суду заяву, в якій вона просить відкласти судове засідання, призначене на 05.08.2025, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, лікуванням та обстеженням. У судове засідання 05.08.2025 сторони не з`явились. Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 05.08.2025 клопотання відповідачки про відкладення судового засідання задоволено, судове засідання відкладено на 23.09.2025, зобов`язано відповідачку надати суду докази наявності поважних причин неявки в судові засідання 03.07.2025, 15.07.2025, 31.07.2025, 05.08.2025. У судове засідання 23.09.2025 сторони не з`явилися, відповідачка подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її перебуванням на стаціонарному лікуванні. Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23.09.2025 позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків заяви. 29.09.2025 представниця позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Коваленко К.П. у строки, встановлені судом, подала заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 23.09.2025, до якої долучено докази на підтвердження перерахунку грошових коштів за договором позики № 77937916 від 25.11.2021, а також розрахунки заборгованості за договором позики № 77937916 від 25.11.2021 та договором надання позики № 0961822184 від 25.11.2021. Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 30.09.2025 розгляд справи продовжено, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.10.2025. У судове засідання, призначене на 13.10.2025 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили, відзиву та доказів наявності поважних причин неявки в судові засідання від відповідачки до суду не надійшло. 13.10.2025 суд повторно залишив позовну заяву без руху, встановивши строк для усунення недоліків, у який представником позивача виявлені недоліки позовної заяви усунуто. Судове засідання у справі призначено на 28.10.2025. 28.10.2025 у судове засідання учасники справи не прибули, від позивача разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви надійшло клопотання про рогляд справи без участі позивача та його представника, а від відповідачки вчергове надійшла заява про відкладення судового засідання через перебування відповідачки на лікуванні, проте без надання відповідних доказів, у зв`язку з чим суд визнає неявку відповідачки в судове засідання такою, що відбулась без поважних причин. З урахуванням позиції Верховного Суду у справі № 752/8103/13-ц від 24.10.2024, якщо сторони судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 520/5386/15-ц). Окрім цього, із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 28.10.2025 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договорів позики та договорів факторингу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідачки грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором позики № 77937916 від 25.11.2021 в розмірі 11\~098,93 грн, з них 6000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 5098,93 грн заборгованості за нарахованими процентами. 25.11.2021 між [PERSON] як позичальницею та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавцем укладено договір позики № 77937916 в електронній формі з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором INq6JK1BOA, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору). Відповідно до пункту 2 зазначеного договору, сума позики становить 6000,00 грн, строк позики 15 днів, знижена процентна ставка за кожен день користування позикою (фіксована) становить 1,8905%, базова процентна ставка за кожен день користування позикою (фіксована) становить 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) становить 2,70% за день, однак не застосовується на період дії карантину, датою надання позики є 25.11.2021, датою повернення позики є 10.12.2021. Факт зарахування грошових коштів у сумі 6 000 грн, що є предметом зазначеного вище договору позики, на банківську картку позичальниці [PERSON] підтверджено довідкою, виданою ТОВ "Фінансова компанія Фінекспрес" 25.09.2025 за вих. № КД-000053309/ТНПП. Відповідно до п. 4 договору позики № 77937916 від 25.11.2021, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання по повернення, на залишок позики. Відповідно до п. 17 договору, якщо сума позики, зазначена у п.п. 2.1. п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору, за кожен день такого користування. У зв`язку з невиконанням позичальницею своїх обов`язків, взятих на себе за договором позики № 77937916 від 25.11.2021, право вимоги за зазначеним договором до позичальниці як боржника передано від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Як передбачено зазначеним договором факторингу, а саме пунктом 1.1. договору, за цим договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як клієнт відступає факторові ТОВ «ФК «ЄАПБ», право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту, а фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу, перехід від клієнта ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно реєстру боржників в електронному виді за формою, наведеною у додатку № 5 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток № 6). Права вимоги, що передаються фактору, є дійсними (п. 2.2.1 договору факторингу). 28.07.2021 сторонами зазначеного вище договору факторингу укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, 27.10.2023 додаткову угоду № 12, відповідно до якої сторони дійшли додаткової згоди про передачу прав вимоги за договором факторингу згідно реєстру боржників № 11 від 27.10.2023. Відповідно до п. 4 зазначеної додаткової угоди № 12, вона є в невід`ємною частиною договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Як вбачається із акту прийому передачі реєстру боржників № 11 від 27.10.2023, за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 11 від 27.10.2023 кількістю 24\~674, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, від клієнта ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт підписано сторонами договору факторингу, а саме: ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ». З наявного у справі Витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 вбачається, що за актом прийому-передачі реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 передано права вимоги відносно [PERSON] (ІПН боржника: [NUMBER] ) за договором позики № 77937916 з основною сумою боргу 600,00 грн, сумою заборгованості за процентами 5098,93 грн. У цивільному процесі кожна сторона спору доводить ті обставини, про які стверджує. Правом подати відзив відповідачка не скористалася, хоча позовну заяву з додатками та ухвалу суду про призначення справи до розгляду отримала. У свою чергу, звертаючись із позовом, представник ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не надав у порядку, визначеному ст. 83 ЦПК України, як доказу Правил надання грошових коштів у позику, на які міститься посилання у п. 5.2. договору позики №\~77937916, а також не додав умов програми лояльності, на які міститься посилання у п. 5.1. договору позики № 77937916. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, при вирішенні спору суд виходить із оцінки доказів, наданих сторонами. Договір позики № 77937916 від 25.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено строком на\~15\~днів (до\~10.12.2021),\~за умовами\~договору відповідачка\~отримала позику\~в розмірі\~6000,00\~грн.\~Сторони погодили,\~що базова\~процентна ставка\~(фіксована)\~за кожен\~день користування\~позикою становить 1,99%. Умови програми\~лояльності у матеріалах справи відсутні, суд не може перевірити наявності або відсутності підстав для їх застосування, тому у розрахунках застосовує визначену пунктом 2.3. договору базову процентну ставку в розмірі 1,99%. Відповідно до п. 4 договору позики № 77937916 від 25.11.2021, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Згідно з долученим позивачем розрахунком заборгованості за період з 27.10.2023 по 31.03.2025 за договором позики № 77937916 від 25.11.2021, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] , станом на 31.03.2025 заборгованість відповідачки [PERSON] становить 11\~098,93 грн, з яких: 6000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту); 5098,93 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Як вбачається із долученого позивачем розрахунку заборгованості від первісного кредитора за період з 25.11.2021 по 27.10.2023, відповідачка [PERSON] частково сплачувала заборгованість за нарахованими процентами, сплативши 2722,32 грн 10.12.2021, 2154,02 грн 25.01.2022, 120,00 грн 15.07.2022. Перевіряючи правильність розрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000 грн за нарахованими процентами у розмірі 5098,93 грн, суд, враховуючи положення пунктів 2, 4 договору позики № 77937916 від 25.11.2021, а також сплаченої відповідачкою частини заборгованості, здійснив відповідні перерахунки та виявив, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами не відповідає умовам зазначеного договору. Так, відповідно до п. 17 договору позики № 77937916 від 25.11.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , якщо сума позики, зазначена у п.п. 2.1. п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору, за кожен день такого користування. Станом на 25.11.2021 зазначена у п.п. 2.1. п. 2 договору сума позики у розмірі 6000 не перевищувала встановлений ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір мінімальної заробітної плати, установлений у місячному розмірі 6000 грн. Відтак, положення п. 17 договору про те, що за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору, за кожен день такого користування, до цих спірних правовідносин застосуванню не підлягає. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, сторони кредитного договору вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку та водночас зауважила, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦПК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у\~межах погодженого\~сторонами строку\~кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, викладений у постанові від 18.01.2022 у справі 910/17048/17, щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів вказала на те, що можливість нарахування\~процентів поза\~межами строку\~кредитування чи\~після пред`явлення\~вимоги про\~дострокове погашення\~кредиту та\~розмір таких\~процентів залежать\~від підстави\~їх нарахування\~згідно з\~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦПК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Здійснивши розрахунок процентів за користування кредитом впродовж передбаченого п.\~2.2. договору позики 15-денного строку кредитування, узгодженого сторонами договору позики за процентною ставкою 1,99%, використовуючи формулу: 6000/100*1,99*15=1791 грн, суд дійшов висновку, що сплативши 4996,34 грн за користування кредитом, що є обставиною, яка визнається позивачем, відповідачка повністю погасила заборгованість за процентами за 15-денний період користування кредитом, а решту суми сплачених відповідачкою грошових коштів в розмірі 3205,34 (4996,34-1791=3205,34) грн підлягає зарахуванню в якості сплати заборгованості за тілом кредиту, що зменшує заборгованість за тілом кредиту з 6000 грн до 2794,66 (6000-3205,34=2794,66) грн. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову щодо вимог до відповідачки, які виникли на підставі договору позики №\~77937916 від 25.11.2021, а саме, у задоволенні вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами слід відмовити, натомість вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу слід задовольнити частково, а саме на суму 2794,66 грн. Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором надання позики № 0961822184/1 від 25.11.2021 в розмірі 28\~160,00 грн, з них 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 24\~160,00 грн заборгованості за нарахованими процентами. [PERSON] 25.11.2021 уклала з ТОВ «ІНФІНАНС» в електронній формі з використанням електронного підпису (ідентифікатора 0r4l4j) договір надання позики № 0961822184/1, шляхом підписання акцепту оферти від 25.11.2021 на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0961822184/1 від 25.11.2021 та отримання кредиту згідно заявки-анкети № 3757300 від 25.11.2021. Відповідно до умов зазначеного договору, сторони узгодили розмір кредиту 4000,00 грн, строк користування кредитом 15 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності. Як видно\~з договору\~надання позики\~№ 0961822184/1\~від 25.11.2021,\~усі інші\~умови,\~які визначають\~порядок і\~умови надання\~товариством грошових\~коштів у\~позику на\~умовах фінансового\~кредиту,\~права та\~обов`язки\~сторін,\~іншу інформацію,\~необхідну для укладання та належного виконання умов договору, а також регулюють відносини, які виникають між товариством і позичальницею, викладені у правилах надання грошових коштів у позику, розміщених на сайті товариства, з якими позичальниця ознайомилась до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору. Як вбачається із квитанції № 121528487 від 25.11.2021, на карту №\~ [NUMBER] , зазначену у заявці-анкеті на отримання кредиту від 25.11.2021, цього ж дня відбулось зарахування грошових коштів у розмірі 4000 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про належне укладення договору у електронній формі та повну поінформованість клієнта як про умови укладеного договору, так і про порядок виконання обов`язку з повернення позичених грошових коштів. У зв`язку з невиконанням обов`язку з повернення позичених грошових коштів право вимоги ТОВ «ІНФІНАНС» за зазначеним вище кредитним договором № 0961822184/1 від 25.11.2021 передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» на виконання договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022, за умовами п. 1.1. якого ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактор, зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ІНФІНАНС», як клієнта, за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідний акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №\~24/11-22 від 24.11.2022 підписано сторонами договору факторингу 24.11.2022, що є днем переходу права вимоги щодо [PERSON] від ТОВ «ІНФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Повідомленням боржнику про відступлення права вимоги від 24.11.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» [PERSON] поінформована про те, що ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ІНФІНАНС». Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 4000,00 грн, суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальницею її обов`язків щодо повернення позичених коштів, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Оскільки, як зазначалось раніше, правом подати відзив відповідачка не скористалась, а у матеріалах справи відсутні належні, достовірні, допустимі, достатні докази виконання відповідачкою її обов`язку з повернення позичених грошових коштів первинному кредитору або фактору, то розглядаючи справу за наявними матеріалами, суд вважає обов`язок позичальниці повернути грошові кошти кредитору чи фактору невиконаним. Згідно з долученим позивачем розрахунком заборгованості за період з 24.11.2022 по 31.03.2025 за договором позики № 0961822184/1 від 25.11.2021, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачкою [PERSON] , станом на 31.03.2025 заборгованість відповідачки [PERSON] становить 28\~160,00 грн, з яких: 4000,00 грн становить заборгованість за основною сумою боргу (за тілом кредиту); 24\~160,00 грн становить заборгованість за нарахованими процентами. Як вбачається із долученого позивачем розрахунку заборгованості від первісного кредитора за період з 25.11.2021 по 27.10.2023, відповідачка [PERSON] частково сплачувала заборгованість за нарахованими процентами, сплативши 400,00 грн 16.12.2021, 500,00 грн 21.12.2021. Перевіряючи правильність розрахунку заявлених до стягнення суми за нарахованими первісним кредитором процентами у розмірі 24\~160,00 грн, з урахуванням сплаченої відповідачкою частини заборгованості, застосувавши до договору процентну ставку у розмірі 1,75% від суми кредиту за кожен день користування кредитом протягом 15 днів з 25.11.2021 по 09.12.2021, а також процентну ставку в розмірі 3,5% за один день користування кредитом, яка застосовується за умови неналежного виконання умов договору протягом 329 днів з 10.12.2021 по 03.11.2022 (п. 6 Паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачкою ідентифікатором 0r4l4j, суд здійснив відповідні перерахунки за формулою: сума процентів за користування позикою = (4000/100х1,75х15 + 4000/100х3,5х329) 900 = (1050 + 46\~060) 900 = 46\~210,00 грн. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути проценти за період користування кредитом у розмірі, значно меншому, ніж передбачено умовами договору надання позики №\~0961822184/1 від 25.11.2021. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог до відповідачки, які виникли на підставі договору надання позики № 0961822184/1 від 25.11.2021. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті. У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договорів про споживчий кредит. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За змістом\~ст.\~1049\~ЦК України,\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором\~не встановлений\~строк повернення\~позики або\~цей строк\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~позика має\~бути повернена\~позичальником протягом\~тридцяти днів\~від дня\~пред`явлення\~позикодавцем вимоги\~про це,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На підставі\~ст.\~1048\~ЦК України,\~ позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~ У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд зауважує, що обрана відповідачкою процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, доказів у встановлені процесуальні строки унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача сукупно 30\~954,\~66 грн,\~у тому\~числі:\~за договором\~позики №\~77937916\~від 25.11.2021\~ в\~розмірі 2794, 66 грн заборгованості за основною сумою боргу; за договором надання позики № 0961822184/1 від 25.11.2021 в розмірі 28\~160,00 грн (з них 4000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу, 24\~160,00 грн заборгованості за нарахованими процентами). Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст.\~264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 109406 від 18.04.2025 становить 3028,00 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог за договором позики № 77937916 від 25.11.2021, необхідно здійснивши перерахунок розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 30954,66/39258,93*3028=2387,50 (грн), стягнути визначену суму з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial