Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

адвокат Крет О.І., діючи в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1271218 від 27 березня 2024 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №127757 від 23 квітня 2024 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1277555 від 23 квітня 2024 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1277556 від 23 квітня 2024 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1277552 від 23 квітня 2024 року, звернувся до суду з позовом до відповідача, відповідно до якого просив: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; скасувати право власності на частину будівлі першого поверху зареєстровану за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати право власності на частину будівлі першого поверху за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/6 частині кожному. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова в електронній формі через систему «Електронний суд» 24 квітня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року позов залишено без руху та повідомлено позивачів про необхідність виправити недоліки позовної заяви. 7 травня 2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивачів [PERSON] , якою виправлено вказані недоліки. Ухвалою суду від 10 травня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження у такій та призначено підготовче засідання. 28 лютого 2025 року представник позивачів адвокат Кожан-Юрдига О.Я., що діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1340257 від 21 січня 2025 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1341689 від 24 січня 2025 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1350018 від 25 лютого 2025 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1350019 від 26 лютого 2025 року, [PERSON] на підставі ордеру серії ВС №1350017 від 25 лютого 2025 року, подала до суду через систему «Електронний суд» уточнену позовну заяву, згідно з якою просила: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном; визнати частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім`я [PERSON] 27 серпня 2021 року державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мігущенко З.Г., зареєстроване в реєстрі за № 1-619 на 46/65 частин житлового будинку [ADDRESS] в частині набуття права власності на це спадкове майно в цілому; визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 1/6 частку кожному спадкового майна, яке складається з 46/65 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що належало спадкодавцю відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Львівським міжміським Бюро технічної інвентаризації 27 лютого 1992 року, записаного в реєстрову книгу №1 за реєстровим записом №6450; судові витрати, документальне підтвердження яких буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду, покласти на відповідачів. Протокольними ухвалами підготовчого засідання 28 лютого 2025 року прийнято заяву про уточнення позовних вимог, залучено у якості третьої особи державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мігущенко З.Г. 17 березня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивачів [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року заяву представника позивачів задоволено, накладено арешт шляхом заборони відчуження на 46/65 частки житлового будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 серпня 2021 року державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мігущенко З.Г., зареєстроване в реєстрі за №1-619. Ухвалою суду від 4 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 10 жовтня 2025 року представник позивачів [PERSON] повідомила, що докази понесених судових витрат надасть протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. Рішенням суду від 14 жовтня 2025 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мігущенко З.Г. про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено частково; встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном; визнано частково недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім`я [PERSON] 27 серпня 2021 року державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мігущенко З.Г., зареєстроване в реєстрі за № 1-619 на 46/65 частин житлового будинку [ADDRESS] , в частині набуття права власності на 5/6 частки спадкового майна; визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на 1/6 частку кожному спадкового майна, яке складається з 46/65 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що належало спадкодавцю відповідно до Реєстраційного посвідчення виданого Львівським міжміським Бюро технічної інвентаризації 27 лютого 1992 року, записаного в реєстрову Книгу №1 за реєстровим записом №6450; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судові витрати в розмірі 13080 (тринадцять тисяч вісімдесят) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок судового збору; в задоволенні решти вимог відмовлено; заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 березня 2025 року про накладення арешту шляхом заборони відчуження на 46/65 частки житлового будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27 серпня 2021 року державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мігущенко З.Г., зареєстроване в реєстрі за №1-619, скасовано. При цьому суд ухвалюючи вказане рішення у справі не вирішував питання стягнення судових витрат понесених позивачами на правничу професійну допомогу, оскільки доказів понесення таких станом на час розгляду справи судом не було надано, а лише заявлено про такі. 16\~жовтня 2025\~року представник\~позивачів Кожан-Юрдига\~О.Я.\~подала до\~суду через\~систему «Електронний\~суд» заяву\~про ухвалення\~додаткового рішення,\~в якій\~просить стягнути з відповідача у справі [PERSON] на користь позивача у справі [PERSON] понесені судові витрати у вигляді: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50200 грн.; витрати на поштові відправлення для надсилання сторонам по справі заяв по суті позову у розмірі 108 грн.; а всього судових витрат у розмірі 50308 грн. Подану заяву мотивує тим, що в даній справі позивачем [PERSON] було понесено судові витрати на сплату судового збору; професійну правничу допомогу; судову експертизу та поштові відправлення. Захист інтересів позивача здійснювала адвокат Кожан-Юрдига О.Я., що стверджується договором про надання адвокатських послуг №02-01/2025р. від 20 січня 2025 року. Вказує, що представником позивача [PERSON] 14 жовтня 2025 року складено детальний розрахунок суми судових витрат які цивільний позивач поніс у зв`язку із розглядом Личаківським районним судом м.Львова у цивільній справі №463/3577/24. Зокрема після укладення угоди про надання адвокатських послуг, позивачам у справі надано професійну правничу допомогу на суму 50200 грн. що підтверджується вказаним розрахунком. Зазначає, що станом на сьогодні позивачами по справі фактичні понесені судові витрати на професійну правничу допомогу не у повному розмірі, а саме позивачкою [PERSON] сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 35000 грн., що підтверджується квитанціями про оплату правничої допомоги (адвокатських послуг) за №0.0.3491587824.1 від 28 лютого 2025 року на суму 10000 грн. №8 від 3 квітня 2025 року на суму 15000 грн., №14 від 9 травня 2025 року на суму 10000 грн. Також позивачем по справі понесено витрати на поштові відправлення для надсилання сторонам по справі заяв по суті позову у розмірі 108,00 грн., що підтверджується фіскальними чеками ПАТ «Укрпошта». Відтак вважає, що позивачем у цивільній справі №463/3577/24 [PERSON] понесено та підтверджено належними і допустимими доказами такі судові витрати: витрати на професійну правничу допомогу розмірі 35000 грн.; витрати на поштові відправлення для надсилання сторонам по справі заяв по суті позову у розмірі 108 грн. При цьому просить суд врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 13 грудня 2018 року у справі №816/2096/17, від 16 травня 2019 року у справі №823/2638/18, від 9 липня 2019 року у справі №923/726/18, від 26 лютого 2020 року у справі №910/14371/18, згідно з якою від учасника справи не вимагається надання доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Вказує, що згідно з договором про надання адвокатських послуг від 20 січня 20265 року погодинна оплата праці адвоката Кожан-Юрдиги О.Я., яка представляє інтереси позивача [PERSON] згідно п. 4. оплата доручення та порядок розрахунків вказаних договорів складає 1200 грн. за 1 год. роботи і за 1 судове засідання 2700 грн., що є співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг по регіону на вказаний період часу. Також не зважаючи на те, що позивачкою [PERSON] фактично сплачено за надання правничої допомоги не всі кошти згідно наданого суду розрахунку судових витрат, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що підтверджується усталеною позицією, викладеною в постановах Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18. Вказану заяву судом було призначено до розгляду в судовому засіданні на 24 жовтня 2025 року, однак в таке належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви учасники справи не з`явились, неявка таких у судове засідання згідно з положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали цивільної справи, поданої заяви, приходжу до наступного висновку. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. При цьому згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки рішення у справі ухвалено судом 14 жовтня 2025 року, а заяву про ухвалення додаткового рішення представником позивачів скеровано до суду 15 жовтня 2025 року, а відтак докази на підтвердження розміру понесених витрат подані стороною позивача у визначений вище строк та такі підлягають розподілу. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 даної статті Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. При цьому згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно до ч. 2 даної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно до ч. 9 вказаної статті Кодексу у випадку, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Згідно з ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому згідно з частинами 3-4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Окрім того при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Водночас згідно з правовою позицією, викладеною Верховним судом в постановах від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, від 31 січня 2022 року в справі №185/5421/21, винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги також може бути визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, яка за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. У справі «Бєлоусов проти України» ЄСПЛ сформував правову позицію про те, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями, а тому витрати за цим гонораром є «фактично понесеними». Така ж позиція сформована ЄСПЛ у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану» Аналогічну правову позицію підтримав Верховний суд у постановах від 22 січня 2021 року в справі №925/1137/19, від 27 липня 2022 року в справі №686/28627/18 вказавши, що у своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 9 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду». Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату. Відповідні висновки щодо того, що фактичними витратами на правову допомогу є, в тому числі, витрати, оплата яких буде здійснена в майбутньому ЄСПЛ виклав, зокрема, у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану». Також у своїй постанові від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19 Верховний Суд зазначив, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Окрім того згідно з ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних зокрема з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Так з матеріалів справи та поданої заяви вбачається, що представництво інтересів позивача [PERSON] у такій здійснювала адвокат Кожан-Юрдига О.Я. на підставі ордеру серії ВС №1340257 від 21 січня 2025 року та договору про надання адвокатських послуг №02-01/2025р. від 20 січня 2025 року. Зокрема 20 січня 2025 року між [PERSON] та АО «Львів-Правозахист» в особі президента Кожан-Юрдиги О.Я. було укладено договір про надання адвокатських послуг №02-01/2025р., згідно з пунктами 1.1., 1.2. якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов?язання надавати [PERSON] юридичну допомогу на умовах, передбачених цим договором, а саме: здійснювати професійну правничу допомогу у цивільній справі що перебуватиме в провадженні Личаківського районного суду м.Львова, за позовом [PERSON] та стосуватиметься спадкового майна - житлового будинку [ADDRESS] , а також в інших судових установах м.Львова та Львівської області в яких стороною по справі перебуватиме [PERSON] . Юридична допомога надаватиметься із спадкового права, цивільного права, зокрема й шляхом представництва в підприємствах й установах усіх форм власності, органах БТІ, органах місцевого самоврядування, установах охорони здоров?я, органах Держкомзему, експертних установах, архівних установах, органах нотаріату, в правоохоронних органах та органах прокуратури, в усіх державних і судових установах України усіх інстанцій, за що клієнт зобов?язується сплатити гонорар у домовленому розмірі. Обов?язок щодо захисту інтересів [PERSON] покладено на адвоката АО «Львів-Правозахист» Кожан-Юрдигу О.Я. Відповідно до розділу 4. «Оплата доручення та порядок розрахунків» 1 год. роботи адвоката оцінюється 1200 грн., оплата за 1 судове засідання 2700 грн. незалежно від тривалості судового засідання. Оплата гонорару за роботу виконавця здійснюється наступним чином: клієнт спершу вносить авансову плату, в подальшому оплачує за консультації, судові засідання, складання процесуальних документів, позасудову роботу, винагорода адвоката за позитивне для клієнта вирішення справи клієнт сплачує виконавцю не пізніше 2-х днів з дня прийняття рішення суду. З наданого представником позивача розрахунку суми судових витрат, понесених позивачем [PERSON] у даній справі вбачається, що такий включає наступні витрати: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин; витрати часу адвоката під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями, з них: складання і подання суду заяв по суті справи, заяв, клопотань, заперечень тощо; вироблення правової позиції щодо позовних вимог та вивчення судової практики і роз`яснень та правових висновків судів касаційної інстанції; складання акту №1 і акту №2 сусідами по [ADDRESS] щодо проживання позивачів зі спадкодавцем; складання акту від 30 січня 2025 року з сусідами по вул. Дорога Кривчицька щодо не проживання позивачів у будинку №61; складання адвокатського запиту в ЛКП «Господар»; складання адвокатського запиту в Личаківську районну адміністрацію; складання повторного адвокатського запиту в Личаківську районну адміністрацію; складання, оформлення і подання суду уточненої позовної заяви; складання і подання суду клопотання про залучення третьої особи; складання і подання суду клопотання про витребування доказів з архіву суду; складання і подання суду заяви про забезпечення доказів; складання і подання суду заяви про забезпечення позову; складання і подання суду клопотання про виклик свідків; складання і подання суду клопотання про встановлення додаткового строку на подання доказів у справі; складання і подання суду заяви про додаткове рішення; ознайомлення з матеріалами справи у суді; участь адвоката у судових засіданнях, загальна вартість наданих послуг з правової допомоги становить 50200 грн. Також позивачем понесено витрати на поштову кореспонденцію, надсилання сторонам у справі заяв про суті спору 108 грн. При цьому з наданих копій квитанції вбачається, що позивачкою [PERSON] на час подання заяву було сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 35000 грн., що квитанціями №0.0.3491587824.1 від 28 лютого 2025 року на суму 10000 грн., №8 від 3 квітня 2025 року на суму 15000 грн. та №14 від 9 травня 2025 року на суму 10000 грн. Понесені витрати на поштові відправлення в загальному розмірі 108 грн. підтверджуються фіскальними чеками ПАТ «Укрпошта» від 16 березня 2025 року. Відтак наданими\~стороною позивача\~доказами підтверджується\~розмір витрат\~на професійну\~правничу допомогу,\~що становить\~50200\~грн.,\~частину з\~яких вже\~фактично понесено\~позивачем,\~а решту\~буде сплачено\~в подальшому.\~Також підтверджено\~понесення позивачем\~витрат на\~пересилання сторонам\~у справі\~поштової кореспонденції\~у розмірі\~108\~грн.\~Оцінивши надані\~докази на\~підтвердження вартості\~витрат та\~опис наданих\~послуг,\~суд приходить\~до переконання,\~що такі\~безпосередньо пов`язані\~з розглядом\~справи,\~заявлений розмір\~витрат на\~правову допомоги\~є співмірним\~із складністю\~справи,\~часом витраченим\~адвокатом,\~обсягом наданих\~адвокатом послуг,\~в тому\~числі кількістю\~засідань у\~справі,\~а тому\~з врахуванням\~того,\~що позов\~частково задоволено\~судом, водночас спір виник внаслідок неправильних дій сторони відповідача щодо одноосібного оформлення права на спадщину при наявності інших спадкоємців до майна померлого, про що йому було відомо, та те, що будь яких заперечень щодо розміру судових витрат позивача відповідачем до суду не подано, клопотання представника позивача щодо стягнення таких витрат з відповідача також підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved