Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в розмірі від його щомісячного доходу, від дня подання позову до суду і до завершення навчання у Державному закладі «Луганський державний медичний університет», але не пізніше досягненню ним 23 річного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що він є повнолітньою дитиною, яка станом на день подання позову навчається в державному закладі «Луганський державний медичний університет» за денною та державною формою навчання. До досягнення 18-річного віку аліменти на його утримання стягувались з відповідача у розмірі 25% від його доходу згідно рішення суду. Після досягнення позивачем повноліття він продовжив навчання та не має власного заробітку, не може самостійно себе утримувати. Усі витрати на його утримання навчання, придбання підручників, медичних засобів, транспорт оздоровлення та побут забезпечує його мати [PERSON] , яка фактично одна виконувала всі обов`язки з його виховання, догляду та забезпечення, в той час як відповідач участі у його житті не брав. З огляду на виконане звертається до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 13.08.2019 року, Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] народився [INFO] у місті Рівне його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки від 28 березня 2025 року виданої Державним закладом «Луганський державний медичний університет» [PERSON] , [INFO] дійсно навчається на першому курсі 2024/2025 навчального року денної форми навчання медико-фармацевтичного факультету у Державному закладі «Луганський державний медичний університет», спеціальність 222 «медицина» за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2030 року. Так, відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача, щодо способу стягнення аліментів, а саме у частці від заробітку (доходу). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд приймає до уваги, що позивач досяг повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, оскільки навчаючись на денній форі навчання не працевлаштований, оскільки набуває відповідних фахових знань. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29.07.2025 року, до закінчення [PERSON] навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на його утримання, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved