Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 51547 грн., а також судового збору у розмірі 3028\~грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що\~23.06.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100402898. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору у нього утворилась заборгованість. 27.10.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27102023/1, відповідно до умов якого та реєстру боржників, позивач набув право грошової вимоги до відповідача у сумі 48300 грн., з яких: 12000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35100 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1200 грн. - сума заборгованості за комісією. 04.06.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5676734. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору у нього утворилась заборгованість. 18.10.2023 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18-10/2023, відповідно до умов якого та реєстру боржників, позивач набув право грошової вимоги до відповідача у сумі 3247 грн., з яких: 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2247 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. У зв`язку із вищевказаним, з метою стягнення заборгованості, відповідач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 жовтня 2024 року цивільну справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси за місцем реєстрації відповідача по справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року (головуюча суддя [PERSON] ) прийнято до провадження цивільну справу, призначено проведення підготовчого провадження по справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 20.05.2025 р. на підставі\~Розпорядження в.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси призначено здійснити повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку із поданням заяви про відставку. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла до провадження судді Донцова\~Д.Ю. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2025 р. справу прийнято до провадження судді Донцова Д.Ю. та призначено судове засідання. Відповідно до Довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 19.06.2024 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На вказану зареєстровану адресу місця реєстрації відповідача надсилались судова кореспонденція. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили. Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи\~не надходило. Відзиву від відповідача не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Щодо стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №100402898 від 23.06.2023 р. Судом встановлено, що 23.06.2023 р. між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №100402898, за умовами якого сума кредиту 12000 грн., строк кредиту 105 днів з 23.06.2023 р. і складається з пільгового та поточного періоду. Пільговий період складає 15днів, поточний період складає 90 днів, та закінчується 06.10.2023 р. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Комісія за надання кредиту: 1200 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту. Проценти за користування кредитом: 2700 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, 32400 грн., які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Вказаний договір про надання споживчого кредиту разом із додатками підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» своє зобов`язання за кредитним договором виконало, що не спростовано стороною відповідача. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору у нього утворилась заборгованість. 27.10.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №27102023/1 (далі Договір факторингу). 27.10.2023 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників №2 за Договором факторингу. У відповідності до умов Договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 48300 грн., з яких: 12000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35100 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1200 грн. - сума заборгованості за комісією, що підтверджується копією витягу із реєстру боржників від 27.10.2023 р. За наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором позики загальна заборгованість відповідача за період з 23.06.2023 р. по 31.03.2024 р. становить 48300 грн., що свідчить про те, що моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього наявна заборгованість за вищевказаним договором. Доказів зворотного відповідачем надано\~не було. Щодо стягнення заборгованості за договором позики №5676734 від 04.06.2023\~р. Судом встановлено, що 04.06.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №5676734, відповідно до умов якого сума позики 1000 грн., строком на 80 днів, базова та акційна процентна ставка 2,49%, основна процентна ставка 3%. Вказаний договір, графік платежів, Паспорт позики відповідачем було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість. 18.10.2023 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18-10/2023. 18.10.2023 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу. Відповідно до Витягу із реєстру боржників від 18.10.2023 р., позивач набув право грошової вимоги до відповідача у сумі 3247 грн., з яких: 1000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2247 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. За наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором позики загальна заборгованість відповідача за період з 18.10.2023 р. по 31.03.2024 р. становить 3247 грн., що свідчить про те, що моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього наявна заборгованість за вищевказаним договором. Доказів зворотного відповідачем надано не було. Вирішуючи спір, суд виходить із наступного. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Уст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України в становлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. При цьому, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на звернення до суду з дійсним позовом оскільки отримало права вимоги за вищевказаними договорами. Відповідач був вільним в укладанні зазначених договорів та був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши кредитні документи. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача у повному обсязі. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 3 028,00 гривень. Згідно платіжної інструкції від 12.04.2024 р. позивач сплатив 3\~028 грн. судового збору. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Outcome: approved