Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

До суду звернулося ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем по справі [PERSON] 24.10.2024 укладено кредитний договір №513875-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, що підписаний в порядку ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до даного договору [PERSON] було надано грошові кошти на суму 38000 грн, зі сплатою 1% за кожен день користування кредитом, які були перераховані на банківську картку позичальника. Однак відповідач істотно порушив умови угоди та не виконала взяті на себе зобов`язання, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка\~становить\~128\~820,00 грн, з них: 38000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 64 220 грн - сума прострочених платежів по процентах; 19 000 грн сума заборгованості по штрафах; 7 600 грн сума прострочених платежів за комісією, з врахування судових витрат. Відповідно до ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що 24.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №513875-КС-001 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», що також підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №513875-КС-001 від 24.10.2024. Відповідно до п.2.1-2.7 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає\~ [PERSON] \~грошові кошти у розмірі 38000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Строк, на який надається кредит, становить 24 тижні. Стандартна, фіксована процентна ставка за кредитом становить 1% в день. Термін дії договору до 10.04.2025. Вказані обставини, поряд з договором про надання кредиту\~№513875-КС-001\~від 24.10.2024, також підтверджуються: анкетою клієнта, візуальною формою послідовності дій клієнта; паспортом споживчого кредиту. Так, згідно долученої позивачем анкети клієнта, підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, відповідач, при зверненні до позивача, з метою надання кредиту, вказав номер банківської картки [NUMBER] , для перерахування коштів, згідно кредитного договору\~№513875-КС-001\~від 24.10.2024. Згідно позовної заяви та розрахунку суми заборгованості, станом 22.06.2025 заборгованість по даному кредитному договору становить 128820 грн, з них: 38000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредит; 64220 грн - сума прострочених платежів по процентах; 7600 грн сума прострочених платежів за комісією; 19000 грн. - заборгованість по штрафам. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Щодо нарахування позивачем штрафу, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень»\~ЦК України, який доповнений\~Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX\~та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на встановлений в Україні правовий режим воєнного стану, діють обмеження, передбачені пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які виключають відповідальність позичальника у вигляді неустойки за порушення грошових зобов`язань. Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Штраф, нарахований включно з 24.10.2024 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання), за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено заборгованість за штрафом\~за період з 24.10.2024 по 10.04.2025 в розмірі 19 000 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п.18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Щодо вимоги позивача про стягнення комісії за договором № 513875-КС-001 про надання кредиту від 24.10.2024, суд зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сума заборгованості [PERSON] за договором №513875-КС-001 про надання кредиту від 24.10.2024 становить 128820,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 38000 грн; суми прострочених платежів по процентах 64220,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 7600,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Однак, на думку суду, відсутні законні підстави для стягнення із відповідача заборгованості за комісією з огляду на наступне. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч.3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання щодо умов вищевказаного договору про надання кредиту\~№513875-КС-001\~від 24.10.2024, а тому слід стягнути з нього в користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 102220 грн, з них: 38000,00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 64220 грн - сума прострочених платежів по процентах. В іншій частині позов не підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2254,75 грн ((102 220 грн *2422,40 грн) ?109820 грн.) На підставі наведеного та

Outcome: partial