Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У вересні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що у 20.12.2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З червня 2025 року сторони припинили шлюбні стосунки і перестали жити разом, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам позивача та перешкоджатиме реалізації її права на шлюб та вільний вибір чоловіка, а тому примирення між сторонами неможливе. Просить суд розглянути справу без її участі, розірвати шлюб, залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою суду від 18.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, натомість надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, до суду надав письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, строк на примирення не потребує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, про що складено актовий запис №351 /а.с.26/. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] /а.с.9, 10/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві та не заперечується відповідачем. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved