Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги\~мотивує\~тим,\~що\~01.10.2021\~між\~ТОВ «СЛОН\~КРЕДИТ» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №719521,\~який вона\~підписала власноручно. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало своє зобов`язання за договором та видав\~[PERSON] кошти в сумі 13000 гривень шляхом\~зарахування на\~рахунок [NUMBER] .Відповідач зобов`язався повертати кредит в строк передбачений договором, протягом 365 дні, з кінцевим терміном повернення 01.10.2022. 28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №2808-23 відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників від 28.08.2023 №2808-23 до договору факторингу значиться [PERSON] з заборгованістю по кредитному договору №719521 з загальною сумою заборгованості 14659 гривень 32 копійок, з яких: сума заборгованості з основного боргу 9820 гривень 04 копійок, заборгованість за відсотками 4839 гривень 28 копійок Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредиту №719521 від 01.01.2021. Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою\~користь заборгованість у розмірі 14659 гривень 32 копійки,\~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~у розмірі\~2422\~гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень. 20.08.2025 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду справу передано на розгляд за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області. 17.09.2025 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явилася,\~про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву заяв та клопотань не подавала. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги письмову згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Суд установив. 01.10.2021\~ [PERSON] уклала з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договір про надання споживчого кредиту №719521, який підписала власноручно. 28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та \~ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №2808-23 відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників від 28.08.2023 №2808-23 до договору факторингу значиться [PERSON] з заборгованістю по кредитному договору №719521 з загальною сумою заборгованості 14659 гривень 32 копійок. Таким чином, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредиту №719521 від 01.10.2021. 31.07.2025\~року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Відповідач вимогу не задовольнила, погашення заборгованості не здійснила. Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитом, згідно якого станом на 28.08.2023 виникла заборгованість на загальну суму 14659 гривень 32 копійки, що складається: заборгованість з основного боргу (тіло кредиту) 12276 гривень 16 копійок, заборгованість за відсотками 2383 гривні 16 копійок. Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: договором про надання споживчого кредиту №719521 від 01.10.2021; заявою анкетою; паспортом споживчого кредиту; розрахунком заборгованості на 28.08.2023; платіжним дорученням №9819 від 01.10.2021. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту складає 16250 гривень (п. 1.3. Договору кредиту); Кредит надається строком на 365 днів, з кінцевим терміном повернення 01.10.2022 ( п. 1.7. договору кредиту). Відповідно до п.2.1 договору - кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 13000 гривень на користь споживача, які той надав товариству, а кошти у розмірі 3250 гривень товариству з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Відповідно до п.3.5. договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом Споживач доручає товариству утримувати суму нарахованих процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (п.3.2 договору кредиту). У п.1.5 Договору кредиту визначено тип процентної ставки фіксована. Проценти за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); наступні дні користування кредитом 85% річних. Відповідно до платіжного доручення №9819 від 01.10.2021 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»\~ через надавача платіжних послуг АТ «ПУАТ «КБ «АКОРДБАНК» на рахунок [NUMBER] клієнта [PERSON] проведено платіж в сумі 13000 гривень. Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі\~статтею 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до\~статті 1079 ЦК України\~сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі\~статті 204 ЦК України\~є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Висновки суду. На день звернення позивача до суду зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту №719521 від 01.10.2021 відповідач не виконала. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 28.08.2023 становить 14659 гривень 32 копійки. Суд враховує, що відповідачем не надано до суду доказів про спростування позовних вимог, а також її обізнаність про необхідність погашення заборгованості по договору, яку вона попередньо сплачувала. Позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 гривень. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмір 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, згідно платіжної інструкції в національній валюті від 01.08.2025 №719521 та витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень згідно договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.01.2025. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2025 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Лівак І.М. укладено договір про надання правової допомоги №42649746. Відповідно до акту №719521 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 30.05.2025 наведено перелік наданих послуг адвокатом на загальну суму 6000 гривень. З урахуванням задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень підлягають відшкодуванню шляхом стягнення їх з відповідача.

Outcome: approved