Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

В січні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона являлась власницею транспортного засобу автомобіля Nissan Leaf д.н.з [NUMBER] . 13.08.2024 року о 14 год.36 хв. в м.Хмельницькому по вул.Тернопільській [PERSON] , керуючи автомобілем Skoda Spaceback, що належить ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» д.н.з [NUMBER] , на нерегульованому перехресті з вул. Тернопільська, 3 при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі її автомобілю Nissan Leaf д.н.з [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку прямо та допустив із ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальні збитки. Водія, що керував автомобілем Skoda Spaceback [PERSON] , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і постановою судді Місінкевича А.Л. від 27 серпня 2024 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова суду набрала чинності 09.09.2024 року. Згідно висновку експерта - товарознавця ринкова вартість матеріального збитку, заподіяного їй, як власнику автомобіля Nissan Leaf реєстраційний номер: [NUMBER] ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП з врахуванням пошкоджень, що зазначені в актах огляду транспортного засобу від 28.08.2024 року складає 260 613 грн. Залишкова вартість пошкодженого автомобіля на момент дослідження становила 25000 гривень. Крім того, дослідженням було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Leaf реєстраційний номер: [NUMBER] перевищує його ж вартість і проводити таке відновлення економічно недоцільно. Оскільки транспортний засіб Skoda Spaceback д.н.з [NUMBER] , яким було скоєно наїзд на її автомобіль був застрахований в ПрАТ СК «Євроінс Україна», вона подала заяву про страхове відшкодування. 08.11.2024 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» їй було виплачено страхове відшкодування за автомобіль в сумі 135647 грн., а з врахуванням плати за послуги евакуатора 139097 грн.90 коп. Що ж до пошкодженого автомобіля, то оскільки ремонтувати його було недоцільно і зберігати було ніде, та й не було сенсу, вона 03.10.2024 року продала його по залишковій вартості 25000 грн., що доводиться договором купівлі - продажу оформленим і підписаним сторонами угоди в сервісному центрі РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області. Виходячи із наведеного, враховуючи угоду купівлі - продажу залишкової вартості пошкодженого автомобіля, грошових коштів сплачених їй ПрАТ СК «Євроінс Україна» заподіяна їй матеріальна шкода становить 99966 грн. (260613 - 135 647 - 25 000 = 99966 грн.) Крім того, нею понесені також інші додаткові витрати, а саме: виїзд, огляд, дослідження автомобіля експертом - 4500 грн. дефектовка авто після ДТП - 4050 грн. вартість франшизи - 3 200 грн., а всього на суму: 11 750 грн. В цілому заподіяна їй матеріальна шкода автомобілем Skoda Spaceback, д.н.з [NUMBER] , який являється джерелом підвищеної небезпеки і належить відповідачу по справі, з врахуванням додаткових витрат становить 111716 грн. Відповідач по справі на момент здійснення ДТП являється законним володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля Skoda Spaceback, д.н.з [NUMBER] , тому саме відповідач повинен відшкодовувати заподіяну їй шкоду. Крім наведеного, шкода завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем джерела, а не безпосереднім винним водієм. Крім заподіяння\~їй матеріальної\~шкоди,\~їй було\~завдано також\~і моральної\~шкоди.\~Відповідальність за\~заподіяну їй\~моральну шкоду\~покладається також\~на відповідача. Вона також зазнала і фізичних страждань, а саме в результаті ДТП отримала струс мозку, забій голови, лівого плечового суглобу, лівої половини грудної клітини, м`яких тканин живота. Вона проходила додаткові обстеження такі, як УЗІ черевної порожнини та комп`ютерну томографію голови. Відсутність транспортного засобу та коштів на придбання іншого автомобіля позбавила її можливості своєчасно прибувати до своїх робочих місць, виконувати свої професійні обов`язки і надавати послуги мешканцям міста. Це, практично, вибило її із колії, звичного виробничого процесу та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя і виробничого процесу. Їй довелось докорінно змінювати графіки своєї роботи в поліклініках та ТЦК. Відсутність автомобіля, неспроможність своєчасно знайти грошові кошти (аби в короткі строки відновити автомобіль), зволікання у виплаті їй страховиками страхового відшкодування завдало їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 25000 грн. Вказану суму має сплатити їй відповідач по справі. Разом із тим, вважає, що факт заподіяння їй моральної шкоди не потребує самостійного доведення, оскільки уже доведено факт скоєння ДТП, в якому було пошкоджено її майно, а моральна шкода виникла саме з факту і є наслідком заподіяння шкоди майну та тими фізичними і моральними стражданнями, які були отримані нею в ДТП. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з відповідача заподіяну їй ДТП матеріальну шкоду в сумі 99 966 грн., додаткові витрати на суму 11750 грн., моральну шкоду в сумі 25 000 грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.05.2025 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Представник позивача суду додатково пояснив, що відповідач є власником автомобіля, має діючу ліцензію на перевезення пасажирів на таксі, в т.ч. і на транспортний засіб, яким керував [PERSON] . Отже, відповідач діяв, як перевізник, проте не оформив трудових відносин з [PERSON] , хоча його було фактично допущено до роботи. Договір прокату, укладений між відповідачем та [PERSON] є нікчемним, оскільки не було дотримано умов щодо його нотаріального посвідчення, і він не підписаний відповідачем. Тому автомобіль не вибув із володіння відповідача, і саме він має нести відповідальність. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що вони лише надали [PERSON] автомобіль в прокат, з вини якого сталась ДТП, останній не перебуває з ними в трудових відносинах, вони не є компанією "Bolt", тому вони є неналежним відповідачем по справі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити, суду пояснив, що він підписав договір та акт передачі 12.08.2024р., а наступного дня сталась ДТП. Він вважав, що підписує трудовий договір, йому сказали, що договір повернуть через декілька днів, але так і не повернули. Він зареєструвався в додатку "Bolt" і на авто, яким він керував також вивіска "Bolt". Оплату він отримував на руки, облік його замовлень і зароблених коштів відображалось в додатку "Bolt". Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2024 року о 14 годині 36 хвилин водій [PERSON] , в м. Хмельницькому по вул. Тернопільській, керуючи транспортним засобом SkodaSpaceback д.н.з. [NUMBER] , на нерегульованому перехресті з вул. Тернопільська, 3, при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю Nissan Leaf д.н.з. [NUMBER] , що рухався в зустрічному напрямку прямо та допустив із ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальні збитки. Даними діями [PERSON] , порушив вимоги пункту 16.6 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.08.2024 року в справі № 686/22729/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Внаслідок вказаного ДТП автомобіль позивача Nissan Leaf д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 061/24 від 03.09.2024р.: вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Nissan Leaf реєстраційний номер: [NUMBER] ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП з врахуванням пошкоджень, що зазначені в актах огляду транспортного засобу від 28.08.2024 року, станом на час завершення данного дослідження, складає 260613,43грн.; ринкова вартість пошкодженого автомобіля на момент огляду складає 25608,23грн.. Крім того, дослідженням було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan Leaf реєстраційний номер: [NUMBER] перевищує його ринкову вартість і проводити таке відновлення економічно недоцільно. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] власником транспортного засобу Skoda Spaceback, д.н.з [NUMBER] , є ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda\~Spaceback,\~д.н.з\~ [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "СК "Євроінс Україна" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних № 711011-2311-219640522 від 28.02.2024р., яка відповідно до страхового акту №216252/1/2024 від 08.11.2024р. здійснила позивачу виплату страхового відшкодування в сумі 139147,90 грн. Пошкоджений автомобіль Nissan Leaf д.н.з [NUMBER] позивач продала згідно договору купівлі-продажу від 03.10.2024р. за 25000грн. Вказані обставини підтверджуються: постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.08.2024 року в справі № 686/22729/24; висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження № 061/24 від 03.09.2024р.; договором купівлі-продажу від 03.10.2024р.; листами ПрАТ "СК "Євроінс Україна" від 15.10.2024р. № 0354, від 08.11.2024р.; страховим актом №216252/1/2024 від 08.11.2024р.; розрахунком №216252/2024 від 05.09.2024р.; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В силу ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтями 787,788 ЦК України визначено, що за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у володіння та користування за плату на певний строк. Договір прокату є договором приєднання. Наймодавець може встановлювати типові умови договору прокату. Типові умови договору прокату не можуть порушувати прав наймачів, встановлених законом. Умови договору прокату, які погіршують становище наймача порівняно з тим, що встановлено типовими умовами договору, є нікчемними. Договір прокату є публічним договором. Предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб. Предмет договору прокату може використовуватися для виробничих потреб, якщо це встановлено договором. Найм (оренда) транспортного засобу виділяється в окремий різновид договору найму, виходячи із особливостей його об`єкта, яким є повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо (частина перша статті 798 ЦК України). Згідно ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. У частині другій статті 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Частиною першою статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження перебування третьої особи [PERSON] у трудових відносинах з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн» на момент ДТП 13.08.2024р., в тому числі, як водія таксі з використанням ТЗ засобу Skoda Spaceback, д.н.з [NUMBER] . 12.08.2024р. [PERSON] було підписано Договір прокату автомобіля з ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн», згідно якого Наймодавець передає Клієнту в строкове платне користування на умовах цього Договору транспортний засіб - автомобіль для задоволення власних потреб чи будь-яких інших потреб, в тому числі для перевезення пасажирів. Проте, слід зазначити, що наданий суду оригінал Договору прокату від 12.08.2024р. не було підписано уповноваженим представником ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн», та його не було посвідчено нотаріально. Отже, сторонами Договору прокату автомобіля між [PERSON] та ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» від 12.08.2024р. не було дотримано вимог закону щодо письмової форми договору прокату автомобіля від 12.08.2024р. та його нотаріального посвідчення, а тому цей договір є нікчемним. Разом з тим, згідно Акту прийому-передачі автомобіля від 12.08.2024 року найомодавець ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» та [PERSON] , іменований надалі "Клієнт" з іншого боку, при спільному найменуванні "Сторони", склали цей акт про те, що Клієнт приєднався до умов Публічного договору прокату автомобіля, Наймодавець передав, а Клієнт прийняв автомобіль Skoda Spaceback, д.н.з [NUMBER] . Підписуючи цей Акт, Клієнт погоджується з усіма умовами Договору прокату від 12.08.2024 року, підтверджує, що уважно ознайомився з правами та обов`язками сторін, повністю зрозумів їх зміст та зобов`язується виконувати умови Договору прокату від 12.08.2024р. Позивачем не\~надано суду\~належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~того,\~що [PERSON] \~неправомірно заволодів\~транспортним засобом Skoda Spaceback, д.н.з [NUMBER] і у нього було відсутнє право володіння вказаним транспортним засобом, враховуючи, що транспортний засіб, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу йому було передано йому власником транспортного засобу відповідно до Акту прийому-передачі автомобіля від 12.08.2024 року. Отже, [PERSON] мав право користування автомобілем Skoda\~Spaceback,\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~якевиникло з волі власника, або іншої уповноваженої особи, в результаті передачі у фактичне володіння та/або управління транспортним засобом, та відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. У постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2024 року (справа № 950/2479/22 (провадження № 61-11260св23)) касаційний суд зауважує, що: особою, яка завдала шкоди та відповідальність якої застрахована, може бути і не власник (не страхувальник, не особа, яка вчиняла договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зі страховиком) транспортного засобу, за умови правомірного володіння такою особою забезпеченим транспортним засобом; власник транспортного засобу (страхувальник), який правомірно передав володіння забезпеченим транспортним засобом, а сам був його пасажиром, може бути особою, якій завдано шкоди забезпеченим транспортним засобом. Таким чином позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для відповідальності ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн», як власника транспортного засобу, за наявності вини третьої особи у дорожньо-транспортній пригоді внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем заявлено вимоги до неналежного відповідача. З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастрі Інкорпорейшн», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід відмовити.

Outcome: dismissed