Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» Юхименко Ю.Ю. через систему «Електронний суд» 19.08.2025 звернувся до суду з указаним позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором від 25.12.2019 № 10190666208 у розмірі 13752,02 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог указав, що 25.12.2019 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10190666208, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 17984,05 грн, зобов`язалася повернути кредит та внести плату за користування ним у розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Сторони дійшли згоди, що гроші надаються позичальникові на умовах строковості, терміном на 24 календарних місяців, платності, із застосуванням 4,5% щомісячної комісії за управлінням кредитом та 0,01% за користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, однак [PERSON] не надавала своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього, станом на 05.08.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 13752,02 грн. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «Сучасний Факторинг», позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 26.08.2025 позовна заява направлена до Криворізького районного суду Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем [PERSON] через систему «Електронний суд» 24.09.2025 подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки нею заборгованість погашена. Також, відповідач заперечує проти стягнення з неї судових витрат, оскільки вони є завищеними та не підтверджені належними доказами. Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в тексті позову зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надала. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний ними спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та відповідачем визнається, що 25.12.2019 між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено кредитний договір № 10190666208, за умовами якого товариство надає споживачу кредит, а відповідач зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом у розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Умовами кредитного договору визначено, що за кредитним продуктом Розстрочка 6-24, сума кредиту складає 17984,05 грн, із яких вартість товару 14716,90 грн, вартість послуги 3267,15 грн, строк користування кредитом 24 місяці, плата за користування кредитом складається з річних відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% від суми кредиту, реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 49,36% річних від загальної суми кредиту, щомісячна комісія за управління кредитом становить 4,5% від суми кредиту, розмір щомісячного платежу на погашення тіла кредиту та сплати за користування кредитом становить 749,37 грн із моменту укладення кредитного договору до 25.06.2020 включно, сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості всіх сукупних послуг, а також сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором складає 32552,02 грн. У додатку № 1 до кредитного договору відображено графік платежів, де сума платежу за розрахунковий період 24 місяці з січня 2020 року по грудень 2021 року становить 32552,02 грн, із яких 17984,05 грн сума кредиту за договором, 14567,04 грн комісія за управління кредиту. Представником позивача надано паспорт споживчого кредиту до договору від 25.12.2019 № 10190666208, підписані [PERSON] , де викладені умови надання коштів, ідентичні умовам, викладеним у договорі. Пунктом 9.15 кредитного договору № 10190666208 визначено, що сторони досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі та додатках до нього. Як вбачається із рахунку-фактури від 25.12.2019 № КРМТ-0140-5042704 та видаткової накладної від 25.12.2019 № КРМТ-0140-34672648, надані товариством кредитні кошти використані відповідачем на придбання товарів. Позивачем надано виписку з особового рахунку [PERSON] , де зазначено про нарахування за кредитним договором суми комісії та суми внесення відповідачем коштів на погашення заборгованості. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначає, що нею здійснено платежі 27.01.2020, 25.03.2020, 27.04.2020, 25.05.2020, 25.06.2020, 25.08.2020, 25.09.2020, 26.10.2020, 25.11.2020, 25.12.2020, 05.04.2023, 28.06.2023, 30.09.2024, 13.11.2024 та 01.04.2025 на загальну суму 18800,00 грн, а тому вона вважає, що заборгованість за договором у неї відсутня. Дослідженням виписки з особового рахунку встановлено, що ТОВ «Сучасний Факторинг» за період із 25.12.2019 по 01.04.2025 нараховувало відповідно до графіка платежів, погодженого з [PERSON] , суми за основним боргом (тіло кредиту), що за весь період становить 17984,05 грн, суми за комісією, що за весь період становить 14567,97 грн, а разом 32552,02 грн. Внесені відповідачем суми на погашення заборгованості за договором у загальному розмірі 18800,00 грн, відображені у виписці з особового рахунку та враховані позивачем при розрахунку заборгованості. Оскільки відповідач заборгованість за кредитним договором погашала не у повному обсязі, станом на 24.07.2025 її заборгованість за договором № 10190666208 становить 13752,02 грн (32552,02 грн 18800,00 грн), із яких загальна заборгованість за тілом кредиту 5231,10 грн, заборгованість за сумою комісії 8520,92 грн. Вирішуючи спір у межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як визначено ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Як слідує з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання не виконала і в установлені договором строки грошові кошти у повному обсязі на погашення кредиту не вносила, в результаті чого, станом на 24.07.2025 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 5231,10 грн та за комісією в розмірі 8520,92 грн, що не погашено до теперішнього часу, а тому відповідач зобов`язана її погасити. Надані докази, а саме заява на отримання споживчого кредиту, кредитний договір та додатки до нього, які містять підпис відповідача, виписка по особовому рахунку суд вважає належними доказами, надані на підтвердження заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог зі стягненням з [PERSON] на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованості за кредитним договором від 25.12.2019 № 10190666208 станом на 24.07.2025 у загальному розмірі 13752,02 грн, яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі 5231,10 грн, заборгованість за комісією в розмірі 8520,92 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та на правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Суд враховує, що при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який, із урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Сучасний Факторинг». Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування витрат на правову допомогу стороною позивача було подано договір про надання правничої допомоги №20/06-СФ від 20.06.2025, укладеного між ТОВ «Сучасний Факторинг» та адвокатським об`єднанням\~«ТАРАСА ОНИЩЕНКА»,\~де у\~п.\~2.3\~зазначено,\~що представництво\~здійснює адвокат\~Юхименко Ю.Ю.;\~довіреність від\~02.01.2025,\~якою директор ТОВ «Сучасний Факторинг» уповноважує адвоката Юхименка Ю.Ю. представляти інтереси товариства в судах; акт № 129 прийому-передачі наданих послуг, що є додатком до договору №20/06-СФ від 20.06.2025, де зазначено найменування наданих адвокатом послуг (надання усної консультації, узгодження правової позиції, складання позовної заяви) та їх вартість; платіжну інструкцію від 07.08.2025 №84078 про перерахування 6500,00 грн за надання правничої допомоги за договором від 20.06.2025 № 02/06-СФ. Відповідно до\~ч.\~5,\~6\~ст.\~137\~ЦПК України,\~у разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Відповідач, заперечивши право позивача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вважає їх завищеними та не підтвердженими належними доказами. Суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума у розмірі 6500,00 грн, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved