Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивачки, на день смерті матері [PERSON] залишився син [PERSON] [INFO] . Відповідач [PERSON] є біологічним батьком малолітнього [PERSON] . Однак фактично відповідач проживає окремо від свого малолітнього сина, життям свого сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь в його вихованні. Неповнолітній [PERSON] є рідним братом позивачки, після смерті [PERSON] син [PERSON] періодично жив зі своїм батьком [PERSON] . В 2022 році позивачка забрала брата [PERSON] жити до себе. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина [PERSON] , станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитини. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, в зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.47). Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, викликався до суду належним чином про, що свідчить у справі конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.32,40,41,54), тому судом було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.с.49). Третя особа: яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Усатівської сільської ради Одеського району, Одеської області в судове засідання не з`явилась, направили на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.52). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач вичерпав усі можливості повідомлення відповідача належним чином про час та місце слухання справи, передбачені ЦПК України, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] зареєстроване виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №21 (а.с.12), яка є матір`ю: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване Маяківською с/радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №42 (а.с.10), [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №221 (а.с.11). Згідно свідоцтва про шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.48). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.09.2024р. житлового будинку в [ADDRESS] , умови проживання будинок електрифікований, водопостачання підведено, опалення газове, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: хлопчик має власну кімнату, облаштовану всім необхідним (а.с.13). Згідно довідки Маяківського ліцею Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області від 19.08.2024р. №208 про участь батька учня 7-А класу у шкільному житті класу, відповідно до інформації класного керівника 7-А класу про участь батька учня 7-А класу [PERSON] в шкільному житті дитини повідомляє наступне. Батько [PERSON] контакту з ліцеєм, де вчиться [PERSON] , не підтримує, із вчителями не спілкується. Вихованням [PERSON] займається [PERSON] (а.с.14). Відповідно до висновку т.в.о. начальника служби у справах дітей Усатівської сільської ради встановлено про доцільність тимчасового влаштування до родини [PERSON] , малолітнього [PERSON] (а.с.16). Відповідно до рішення №396 від 29.10.2024р. виконавчого комітету Усатівської сільської ради Одеської області Одеського району про затвердження висновку Служби у справах дітей, тимчасово влаштовано до родини [PERSON] , малолітнього [PERSON] (а.с.17). Відповідно до висновку т.в.о. начальника служби у справах дітей Усатівської сільської ради визнанно за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с.18-19). Відповідно до рішення виконавчого комітету Усатівської сільської ради Одеської області Одеського району №395 від 29.10.2024р. про затвердження висновку Служби у справах дітей, визначено за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.20). Згідно наказу від 30.10.2024р. №22 малолітній [PERSON] [INFO] тимчасове влаштований до родини сестри (а.с.21). Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст.150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, і батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей з ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: якщо батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного: в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню його сина [PERSON] , відносно якої він не проявляє батьківської турботи протягом тривалого періоду часу; не надає матеріальної допомоги та не піклується ним. За таких обставин, позбавлення відповідача батьківських прав на теперішній час є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. При цьому судом не встановлено, що у відповідача наявні непрацездатні члени сім`ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням. Разом з тим, ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні сум аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] суд керується Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік», яким встановлено, що прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень. Тому з [PERSON] [INFO] , на утримання його малолітнього сина [PERSON] [INFO] , суд стягує аліменти у розмірі доходу кожного місяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї дитини, відповідно до положень ст. 169 СК України. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати вирішуються відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Так, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачкою судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на її користь та судовий збір на користь держави за стягнення аліментів.

Outcome: approved