Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1.\~09.02.2024\~року [PERSON] \~(далі\~ позивач\~та/або\~батько)\~звернувся до\~ [PERSON] (далі\~ відповідачка\~та/або\~мати),з залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, яку ухвалою суду від 02.10.2024 року було замінено на Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області, з вимогою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, а також визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з ними шляхом систематичних побачень п`ять разів на тиждень: з понеділка по п`ятницю з 15:00 години до 18:00 години за місцем навчання доньки та сина або за місцем їх проживання, перебування; спільного відпочинку у першу половину літніх канікул; проведення з батьком часу у вихідні дні кожного другого та четвертого тижня місяця з 18:00 години п`ятниці до 20:00 години неділі; необмеженого спілкування батька з донькою, [PERSON] , малолітньою, [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою, а також з сином, [PERSON] , малолітнім, [INFO] ; надання права батьку, в день його побачень з дітьми, забирати дітей з дому/школи/дитячого садка особисто; зобов`язання відповідачки за два дні до зустрічі дій з батьком надати останньому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомляти про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. 2. Позов обґрунтований тим, що 22.09.2007 року позивач та відповідачка уклали шлюб. В період шлюбу народилися діти: син, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачкою про місце проживання дітей не має. Позивач проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Діти проживають зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення відповідачка перешкоджає спілкуванню відповідача з дітьми без вагомих причин і мотивів. Відповідач неодноразово намагався домовитися з відповідачкою про вирішення даного питання, але це не дало жодного результату. На день звернення до суду з позовною заявою відповідач займається вирішенням питання свого працевлаштування. На обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, шкідливих звичок не має. Розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дітей та має велике бажання виховувати своїх дітей, спілкуватися з ними. 3. 30.07.2024 року від відповідачки надійшов до суду відзив на позов, яким просила позовні вимоги задовольнити частково, а саме заперечувала проти спільного відпочинку дітей з батьком у першу половину літа та проведення з батьком часу у вихідні дні кожного другого та четвертого тижня місяця з 18:00 години п`ятниці до 20:00 години неділі, так як діти є малолітніми: [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2021 року народження, та довгий час з батьком не спілкувалися, лише з матір`ю та бабою, а також просила при ухваленні рішення взяти до уваги час з якого у доньки починається та закінчується навчання у школі та відвідування нею додаткових гуртків і її власне бажання. В обґрунтування відзиву зазначила, що вона разом з малолітніми дітьми проживають в будинку матері позивача разом з останньою. Натомість про місце фактичного проживання позивача, відповідачка дізналася зі змісту позовної заяви. На думку відповідачки, позивач не надав жодного доказу, що підтверджує факт перешкоджання в його спілкуванні із дітьми, оскільки відповідачка не забороняла йому приїжджати до своїх дітей за їх місцем проживання та проводити разом з ними час. Разом з тим повідомила, що відповідач фактично самостійно самоусунувся, оскільки навідував дітей один або два рази на місяць. Щодо спілкування дітей з батьком за допомогою телефона зазначила, що [PERSON] не вміє спілкуватися по телефону в силу свого віку, а [PERSON] не хоче спілкуватися з батьком оскільки має велику образу на останнього. Окремо повідомила суду, що намагання позивача домовитися з відповідачкою про спілкування з дітьми зводилося до погроз відібрати дітей. (а.с. 38-41) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 96, 112, 122) 5. 09.04.2024 року на адресу суду, від представника первісної третьої особи, надійшов лист про належну третю особу. (а.с. 34) 6. 31.07.2025 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», від представника відповідачки надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи з додатками. (а.с. 99-105) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2024 року, цивільну справу № 496/1012/24, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 10) 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.02.2024 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. (а.с. 11-12) 9. 19.02.2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків з додатками. (а.с. 14-24) 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 27.02.2024 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Окрім того відповідачці був визначений термін для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 26-27) 11. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02.10.2024 року було замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача на належну. (а.с. 70, 71-72) 12. У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 14.08.2025 року суд на місці ухвали задовольнити клопотання представника відповідачки та долучити додані докази до матеріалів справи. (а.с. 113-116) 13. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.08.2025 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 117) ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що 22.09.2007 року виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після шлюбу [PERSON] ), а/з № 60, що підтверджується копією Свідоцтва та ПОВТОРНОГО Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 7, 18, 49) 15. Батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується, відповідно, копією Свідоцтва та ПОВТОРНОГО Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з № 532 (а.с. 8, 19, 48), та копією Свідоцтва та ПОВТОРНОГО Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а/з № 1561 (а.с. 9, 20, 47) 16. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.10.2024 року по справі № 490/4332/24, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. (а.с. 104-105) 17. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.04.2025 року по справі № 496/1709/25, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 34000,00 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 роки. (зворотній а.с. 102-103) 18. Рішенням виконавчого комітету Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області № 61 від 19.03.2024 року затверджено Висновок про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 50) 19. Згідно висновку виконавчий комітет Дачненської сільської ради встановив наступний порядок участі батька, [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , у вихованні малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] : безперешкодні зустрічі з дітьми в будь-який день тижня; під час шкільних канікул за попередньою домовленістю з матір`ю дітей; поїздки з дітьми на відпочинок на території Одеської області за згодою дітей. (а.с. 51-52) 20. В судовому засідання, яке відбулося 28.10.2025 року, сторона відповідачки не заперечувала проти часткового задоволення позовних вимог, з урахуванням обгрунтувань, викладених у відзиві на позовну заяву. (а.с. 123-126) V. Оцінка Суду. 21. Статтею 51 Конституції України, ч.ч. 2, 3 ст. 5 Сімейного кодексу України (надалі СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. 22. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. 23. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (ст. 7 Конвенції про права дитини). 24. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. 25. У ч. 1 ст. 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 26. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 27. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини. 28. Згідно зі ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. 29. У ст. 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу. 30. Статтею 7 Конвенції про контакт з дітьми передбачено, що під час вирішення спорів стосовно контакту судові органи вживають усіх належних заходів для: забезпечення поінформованості кожного з батьків про важливість для їхньої дитини та їх обох установлення та підтримання регулярного контакту з їхньою дитиною; заохочення батьків та інших осіб, які мають сімейні зв`язки з дитиною, до досягнення мирових угод стосовно контакту, зокрема шляхом використання сімейного посередництва та інших процедур для вирішення спорів; забезпечення перед прийняттям рішення наявності достатньої інформації, зокрема від носіїв батьківської відповідальності, для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і, коли необхідно, одержання додаткової інформації від інших відповідних органів чи осіб. 31. В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19.10.2023 року («Терещенко проти України» від 19.10.2023 року, заява № 35481/20), у якому суд констатував порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема якщо ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини. 32. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. 33. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 34. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 35. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»). 36. Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 37. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»). 38. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. 39. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 40. Згідно з положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. 41. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. 42. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. 43. Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. 44. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства. 45. Відповідно до ч.ч. 4 і 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 46. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 47. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26.07.2021 року у справі № 638/15336/18, від 07.02.2022 року у справі № 759/3554/20, від 10.11.2023 року у справі № 401/1944/22, від 15.11.2023 року у справі № 932/2483/21, від 23.10.2024 року у справі № 464/2040/23). 48. Судом встановлено, що між сторонами справи - батьками [PERSON] , малолітньої, [INFO] , та [PERSON] , малолітнього, [INFO] , існує спір щодо участі батька у вихованні дітей. Відповідачка заперечує проти задоволення позовних вимог, в частині визначення способів участі батька у вихованні дітей, а саме заперечує проти спільного відпочинку батька з дітьми у першу половину літніх шкільних канікул та перебування дітей з батьком з 18:00 години п`ятниці до 20:00 години неділі кожні другі та четверті вихідні дні місяця, мотивуючи це тим, що позивач фактично проживає в м. Миколаєві, що є відносно далеко від місця проживання дітей, які є малолітніми та досить прив`язаними до матері, враховуючи їх тривале проживання без батька. Окремо звертає увагу суду на те, що навчання доньки в школі може або закінчуватися о 14:00 годині, або починатися в цей час. Також вона відвідує гуртки з танців, англійської мови та малювання. 49. Суд зауважує, що висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано графік побачень позивача з дітьми, є недостатньо мотивованим та таким, що не конкретизує спосіб та графік участі батька у житті та вихованні дітей. 50. Суд звертає увагу на те, що батько, який проживає окремо від своїх дітей, очевидно має право на особисте спілкування з ними, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дітей і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітніх дітей з їх батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дітей від зустрічей з батьком. 51. Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. 52.\~Суд зауважує,\~що порядок\~спілкування батька\~з дитиною,\~а також\~його характер\~та обсяг\~обумовлюються обставинами\~кожної справи\~та повинні\~визначатися з\~урахуванням основних\~інтересів дітей.\~Незважаючи на\~те,\~що національні\~органи влади\~зобов`язані\~максимально сприяти\~такій взаємодії,\~будь-який\~обов`язок\~застосування примусу\~з цих\~питань має\~бути обмежено,\~оскільки мають\~бути враховані\~інтереси,\~а також\~права та\~інтереси усіх\~зацікавлених осіб,\~з наданням\~першочергової важливості\~основним інтересам\~дітей та\~їх правам\~за ст.\~8\~Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Йохансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року, заява № 17383/90). 53. У справах про права дітей та забезпечення їхніх найкращих інтересів, взаємна потреба батьків і дітей у сімейному контакті один з одним є чи не найважливішою складовою поняття «сімейне життя», і заходи, що перешкоджають задоволенню таких потреб, є втручанням у відповідне право, захищене ст. 8 Конвенції. Тому такі заходи мають обов`язково відповідати нагальній соціальній потребі, що переслідується, та не порушувати справедливий баланс, який повинен бути досягнутий між відповідними конкуруючими інтересами, з пріоритетом забезпечення найкращих інтересів дитини («Странд Лоббен та інші проти Норвегії», заява № 37283/13, від 30.11.2017 року; «Хаддад проти Іспанії», заява № 16572/17, від 18.06.2019 року). 54. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. 55. При вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Водночас, озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні спору, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона через малолітній вік неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих елементів впливу на неї (постанова Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 705/3040/18). 56. При вирішенні спорів щодо дітей вирішальним є питання, чи було забезпечено справедливу рівновагу між задіяними конкуруючими інтересами: інтересами дитини, двох батьків і громадського порядку, в межах свободи розсуду, наданої державі у таких питаннях (Maumousseau і Washington v. France, заява № 39388/05 від 06.12.2007 року, § 62), проте, не забуваючи, що найвищі інтереси дитини мають бути першочерговим міркуванням (Gnahore v. France, заява № 40031/98 від 19.09.2000 року, § 59; X v. Latvia [ВП], заява № 27853/09 від 26.11.2013 року, § 95). В останній справі ЄСПЛ підкреслив, що існує широкий консенсус, у тому числі й у міжнародному праві, на користь думки, що найкращі інтереси дитини мають першочергове значення (§ 96). Інтереси батьків, особливо у регулярному спілкуванні з дитиною, лишаються, однак, тим чинником, який слід враховувати при врівноважуванні різних задіяних інтересів (Kutzner v. Germany, заява № 46577/99 від 26.12.2002 року, § 58, 62). 57. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 58. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 59. За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, з урахуванням найкращих інтересів дітей, з метою забезпечення їх сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку та можливістю спільного спілкування з батьком, вік дітей, стану здоров`я, розпорядок дня і ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд дійшов висновку, що слід усунути перешкоди [PERSON] , [INFO] , в спілкуванні з дітьми: [PERSON] , малолітньою, [INFO] , [PERSON] , малолітнім, [INFO] , з боку матері, [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення батькові дітей, [PERSON] , наступних способів спілкування з дітьми: [PERSON] , малолітньою, [INFO] , [PERSON] , малолітнім, [INFO] : з понеділка по п`ятницю, в часовий проміжок з 15:00 години до 18:00 години можуть відбуватися спілкування батька з дітьми за попередньою домовленістю між батьками [PERSON] та [PERSON] , з урахуванням розкладу уроків у школі та дитячих гуртках, які діти відвідують та/або відвідуватимуть; з місця перебування, навчання або дозвілля батько самостійно забирає дітей за попередньою домовленістю з матір`ю дітей [PERSON] ; спільний відпочинок дітей [PERSON] , малолітньої, [INFO] , [PERSON] , малолітнім, [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , у першій половині літніх шкільних канікул, проводити лише за попередньою домовленістю між батьками [PERSON] та [PERSON] ; спілкування між батьком [PERSON] та дітьми: [PERSON] , малолітньою, [INFO] , [PERSON] , малолітнім, [INFO] , за допомогою сервісу зв`язку або відеозв`язку через програми Telegram, Viber, WhatsApp, Zoom, Skype можуть відбуватися до 21:00 години, або за попередньою домовленістю між батьками [PERSON] та [PERSON] . Побачення та спілкування з дітьми повинні відбуватися, за згодою дітей, без присутності матері [PERSON] , з обов`язковим здійсненням повернення дітей за місцем проживання матері [PERSON] , або за місцем визначеним [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] за два дні до побачень батька з дітьми повідомляти [PERSON] про зміни у місці проживання, перебування та навчання дітей [PERSON] , малолітньої, [INFO] , [PERSON] , малолітнього, [INFO] . 60. В іншій частині позовних вимог, слід відмовити, оскільки визначений способів спілкування з дітьми є достатнім та справедливим, в частині духовного та фізичного розвитку, віку, розпорядку дня, відносин між батьками та батька з дітьми, при цьому суд враховує, що мати також має право спілкуватися та виховувати дітей. 61. При цьому суд зазначає, що судовому захисту підлягають припинення суб`єктивних порушених прав, відновлення порушених прав та охоронюваний інтересу, а в майбутньому позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дітей з урахуванням їх віку, стану здоров`я, зміни ставлення дітей до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними. 62. Суд, вважає, що слід зобов`язати [PERSON] та [PERSON] , поважати батьківські права один одного, здійснювати передачу дітей у визначені дні та години, повідомляти місце повернення дітей, організовувати спілкування дітей за попередньою їх згодою в режимі зв`язку або відеозв`язку через програми Telegram, Viber, WhatsApp, Zoom, Skype та не чинити перешкоди у спілкуванні. 63. Визначений судом спосіб участі позивача у вихованні малолітніх дітей передбачає врахування як режиму їх навчання та відпочинку, відвідування ними позашкільних навчальних закладів, так і особисті зустрічі з батьком у будні та вихідні дні, дні народження дітей, а також можливість регулярного дистанційного контакту за допомогою засобів телефонного та відеозв`язку. Такий підхід забезпечує баланс між правами батьків, але передусім відповідає найкращим інтересам малолітніх дітей, для якої спілкування з обома батьками є ключовою умовою гармонійного розвитку та формування психологічного здоров`я. 64. Суд не встановлено обставин, які б свідчили про негативний вплив батька на дітей, вчинення останнім дій, які суперечать інтересам дітей. 65. Водночас, правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостроемоційними і мінливими стосунки між батьками. Мати не позбавлена можливості, у разі зміни обставин, надання доказів негативного впливу визначеного судом графіку спілкування дітей з батьком на нормальний розвиток дітей, порушення інтересів дітей, звернутися до суду з позовом про зміну встановленого способу участі батька у вихованні дітей. Сторони мають право у добровільному порядку визначити всі питання, пов`язані з вихованням їх дітей. 66. Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 року у справі № 201/16373/16-ц, від 08.08.2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21), від 15.10.2025 року у справі № 607/16246/24). На підставі наведеного,

Outcome: partial