Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

13.08.2025 позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача в її користь пеню за прострчення сплати аліментів на дітину: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , за період з 01.03.2017 по 01.06.2025 в розмірі 171837,08 грн, та вирішити питання судових витрат та стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000грн, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26.05.2009 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.05.2009. Вказує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 11.06.2025 заборгованість по сплаті аліментів становить 171837,08грн., штраф 68347,41грн. Вказує, що дитина є з інвалідністю та змушена проходити постійне лікування, яке вимагає витрат. Враховуючи те, що розмір пені обмежений 100% розміру заборгованості, то просить стягнути 171837,08грн. Ухвалою від 14.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.09.2025 року. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач не скористався правом на подачу відзиву. У зв`язку із першою неявкою належним чином повідомленого відповідача розгляд справи 09.09.2025 відкладено на 06.10.2025. 06.10.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 23.10.2025. В судових засіданнях представник позивача підтримав позов з підстав, вказаних у такому. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26.05.2009 року по справі №2-2177/2009 з [PERSON] у користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісяно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, полчинаючи з 06 травня 2009 року, до повноліття дитини. Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.07.2014 по справі №459/3031/14-ц шлюб між сторонами було розірвано.\~ Від шлюбу у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 14.02.2008 Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні ВП №17111321 від 11.06.2025, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів у сумі 171837,08 грн., за період з березня 2017 по травень 2025. Відповідно до розрахунку позивача пені за прострочення сплати аліментів [PERSON] в користь [PERSON] на утримання [PERSON] з таблицею розрахунків за кожен місяць, за який допущено прострочення пеня становить 171837,08грн. Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180 СК України\~ визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.4\~ст.155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України). Згідно з частиною першою\~статті 196\~СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, наявність обов`язку відповідача по сплаті аліментів свідчить про наявність презумції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з лютого 2017 по травень 2025 сума пені становить 1922305,09 гривень. Проте, як вже зазначалося вище, згідно з ч. 1\~ст. 196 СК України\~розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів, які і просить стягнути позивач. Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку від 11.06.2025 року, оскільки такий не спростований відповідачем. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що заборгованість особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду виникла саме з його вини. Тому, виходячи з розрахунку пені та з урахуванням обмеження, встановленого частиною 1\~ст.196 СК України, з відповідача на користь позивача у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів підлягає стягненню пеня за період з 01 березня 2017 року по 01 червня 2025 року в розмірі, що не перевищує 100% заборгованості за цей період, а саме в сумі 171837,08 грн., відтак позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору під час подання позову, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України\~він стягується з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною позивача було заявлено про стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. 19.07.2025 року між адвокатом Брухом А.О. та [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг . З додатку №1 до договору про надання правової допомоги встановлено, що клієнт сплачує виконавцеві за представництво інтересів кошти у сумі 7000 грн, що включає в себе: збір документів, калькуляція розміру пені по аліментах, підготовка позову про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, подання заяв, клопотань, заперечень, тощо, представництво в судових засіданнях. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду ордер №1391038 від 12.08.2025 року та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000219 виданого 01.07.2015 Бруху А.О. При визначенні розміру судових витрат на правничу допомогу суд враховує, що дана справа розглядалась не у загальному, а в спрощеному позовному провадженні, справа є малозначною і не становить особливої складності, тоді як витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 7000,00 грн., що не можна вважати співмірним ціні позову, складності справи, виконаних адвокатом робіт, тому суд вважає за необхідне стягнути 5000,00 гривень у відшкодування витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved