Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 червня 2021 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), був зроблений відповідний актовий запис №\~183. Вони з відповідачем мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися з причин різних характерів, поглядів на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, та як наслідок з квітня 2025 року вони припинили сімейно-шлюбні стосунки. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини між ними відсутній. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд вислухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 червня 2021 року, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 183, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 червня 2021 року (а. с. 9). В період шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 19 жовтня 2021 року (а.\~с.\~10). Спільне життя подружжя не склалося через різних характерів, поглядів на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними, та припинення сімейно-шлюбних відносин з квітня 2025 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що з квітня 2025 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір, сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а. с. 4, 12). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved