Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи До Подільського міськрайонного суду Одеської області 14.05.2025 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до досягнення 23 років у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що 26.03.2008 шлюб між нею [PERSON] (прізвище після розірвання шлюбу було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ») та [PERSON] було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 46. Від спільного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Подільської міської ради від 29.11.2018 № 336, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання. Позивач також зазначає, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Їх із відповідачем донька [PERSON] є студентом денної форми навчання освітнього ступеню бакалавр спеціальності 275 Транспортні технології ОН АТУ ННІ морського бізнесу 1 курсу 5 групи», тобто продовжує навчання. Відповідач [PERSON] має працездатний вік, він може працювати і працює. Оскільки їх з відповідачем донька навчається на денній формі навчання, потребує додаткових витрат на придбання продуктів харчування, одягу, на оплату витрат на транспорт, на оплату проживання та оплату комунальних послуг за місцем проживання під час навчання, придбання необхідного комп`ютерного та іншого приладдя для навчання, щоб належним чином забезпечити життєво необхідні потреби дитини та забезпечити гармонійний розвиток дитини, розвитку необхідних спеціальних та творчих здібностей дитини, тощо. Зазначені обставини і змусили її звернутися до суду за стягненням аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в судовому порядку. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] має можливість та повинен надавати грошові кошти на утримання нашої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення їх спільною дитиною, яка навчається, двадцяти трьох років. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою суду 15.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.07.2025 у судове засідання відповідач, повідомлений про дату час та місце проведення судового засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив. Ухвалою суду від 11.07.2025 задоволено заяву позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач у судове засідання на стадії розгляду справи по суті 07.08.2025, 04.09.2025 та 15.10.2025 не з`явився, про причину неявки не повідомив, заяви по суті справи не надав. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судових засідань, які призначено на 04.09.2025 та 15.10.2025 повідомлений належним чином, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст. 128 ЦПК України, що підтверджується поштовими відправленнями АТ «Укрпошта» № 0610278077384 та № 06010277445770. Отже, відповідач в судове засідання на розгляд справи по суті двічі не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно заяви, позивач не заперечував проти заочного розгляду даної справи. За таких обставин, суд дійшов висновку та постановив ухвалу від 15.10.2025 про проведення заочного розгляду цивільної справи. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини На підставі доказів, наданих позивачем, встановлені наступні фактичні обставини [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідача [PERSON] , актовий запис № 10 від 10.01.2007 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.2007, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідно до вказаного свідоцтва про народження є [PERSON] . 26 березня 2008 року шлюб між нею [PERSON] (прізвище після розірвання шлюбу було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ») та [PERSON] було розірвано, актовий запис № 46 від 26.03.2008 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 26.03.2008, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Котовськ Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Подільської міської ради від 29.11.2018 року № 336, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1380529 від 15.05.2025. Відповідно до довідки № 114 від 02.05.2025, яка видана заступником директора навчального закладу, [PERSON] є студентом денної форми навчання освітнього ступеню бакалавр спеціальності 275 Транспортні технології ОН АТУ ННІ морського бізнесу 1 курсу 5 групи». Дата завершення навчання 30.06.2028 рік. У Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перебував на виконанні виконавчий лист №2-1041, виданий на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області виданий 18.05.2007, про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.04.2012 до 28.12.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на момент досягнення дитиною повноліття, тобто станом на 28.12.2024 встановлено заборгованість по аліментам у розмірі 81 351 грн. 27.коп. Відповідно до інформації від 15.07.2025, яку надано начальником Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області [PERSON] на виконання ухвали від 11.07.2025 у справі №505/1583/25, у період з 26.06.2024 по 31.03.2025 персоніфіковані відомості щодо [PERSON] , як за найманого працівника від страхувальників не надходили. Разом з тим, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні з 07.05.2024 та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ЕПС 15490005383). Так за період 07.05.2024 по 31.03.2025зараховано пенсію на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк» - всього 55148.39 грн. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані зі стягненням аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання (сімейні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторони (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ж ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленума Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що спільна донька сторін, [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, проте продовжує навчання на денній формі у вищому навчальному закладі (ОН АТУ ННІ морського бізнесу). Це створює обов`язок обох батьків надавати дитині матеріальну допомогу для забезпечення її потреб у період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини [PERSON] яка навчається на денній формі, що обмежує її можливість самостійно заробляти на життя; матеріальне становище та стан здоров`я відповідача [PERSON] , який згідно з даними ГУ ПФУ в Одеській області є особою з інвалідністю та отримує відповідну пенсію. Відомості про наявність у нього іншого доходу (заробітної плати) відсутні; наявність заборгованості, судом взято до уваги наявність значної заборгованості за аліментами (81 351,27 грн), що виникла до повноліття дитини. Виходячи з принципу розумності та справедливості, а також враховуючи, що відповідач сам потребує додаткових витрат на підтримку власного здоров`я (інвалідність), суд вважає заявлену позивачем вимогу про стягнення 1/4 частки надмірною. Суд доходить висновку про часткове задоволення позову та визначення аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір дозволить забезпечити баланс між інтересами дитини та реальними фінансовими можливостями батька який має інвалідність. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з Законом України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено в розмірі 3 028 гривні. Таким чином, мінімальна ставка судового збору протягом 2025 року за подання фізичною особою позову майнового характеру становить 1211,20 грн (3028х0,4). Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Зважаючи не те, що згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а також те, що даний позов задоволено частково на 2/3 (1/6 : 1/4), з відповідача на користь держави підлягає стягненню 2/3 судового збору від 1 211,20 грн, у сумі 807,47 грн, а 1/3 судового збору у сумі 403,73 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial