Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017 в розмірі 19 213,18 грн, яка складається з простроченої комісії - 11 813,18 грн та аварійного відкриття сейфу - 7 400,00 грн. В обґрунтування позову, зокрема, вказується, що 25.04.2017 між АТ «Асвіо Банк» та відповідачем укладено договір № 804/3 про користування індивідуальним сейфом. Зазначається, що відповідно до п.1.1 договору, банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності із умовами даного договору індивідуальний сейф № 922 та комплект ключів до нього на строк з 25.04.2017 по 22.10.2017 для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. У позові звертається увага на те, що відповідно до підпункту "а" пункту 7.4. договору клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений пунктом 1.1. цього договору в сумі 1 050,00 грн, крім того ПДВ 210,00 грн, а всього 1 260,00 грн. Також зауважується, що відповідно до підпункту "б" пункту 7.4. договору клієнт вносить Заставу у сумі 800,00 грн, яка в разі настання умов передбачених цим договором спрямовується на відшкодування витрат банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. Клієнт зобов`язаний, відповідно до встановленого банком рахунку додатково відшкодувати банку витрати, пов`язані з заміною замка, а саме вартістю нового замка, ключів від нього і роботи з його заміни, визначену банком на момент такого відшкодування. Позивач наголошує, що згідно заяви [PERSON] йому надано у тимчасове користування сейф розміром 100*300*425 з вартістю оплати на добу: 7,00 грн. У позові стверджується, що 29.12.2020 між ТОВ «Асвіо Банк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 6 до Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017, згідно умов якої сторони погодили продовжити до 01.07.2021 строк користування індивідуальним сейфом № 922, що перебуває у користування клієнта згідно укладеного між ним та банком договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. При цьому, зазначається, що відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 6 в день складання цієї додаткової угоди клієнт вносить плату за новий строк користування сейфом з 29.11.2020 по 01.07.2021, яка згідно діючих тарифів банку складає 1 916,67, крім того ПДВ 383,33 грн, всього 2 300,00 грн. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань за договором про користування індивідуальним сейфом в частині оплати наданих послуг за користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, а також зобов`язання щодо одержання майна та повернення ключів від наданого сейфу, на адресу останнього направлялось повідомлення від 06.03.2023 за вих. № 535 з вимогою негайної сплати заборгованості за користування сейфом після закінчення строку оренди відповідно до пункту 3.2.9 договору яка станом на 06.03.2024 року становила 5 897,18 грн. Акцентується, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] вимог АТ «Асвіо Банк», які були викладені у повідомленні від 06.03.2023 за вих. № 535 та від 05.10.2023 за вих. № 2932 АТ «Асвіо Банк» здійснив примусове відкриття Індивідуального банківського сейфу № 922. Таким чином, за твердженнями позивача, загальний розмір [PERSON] за договором про користування індивідуальним сейфом станом на 23.05.2025 становить 19 213,18 грн, в т.ч. 11 813,18 простроченої комісії, 7 400,00 грн вартість аварійного відкриття сейфу. 11.09.2025 до суду надійшов відзив на позову заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог АТ «Асвіо Банк» відмовити в повному обсязі. У відзиві вказується, що 25.04.2017 між АТ «Асвіо Банк» та [PERSON] було укладено договір № 804/3 про користування індивідуальним сейфом, який регулював взаємовідносини сторін щодо надання послуг зі зберігання цінностей. Відповідно до пункту 1.1 зазначеного договору строк оренди індивідуального сейфа був чітко визначений і закінчився 22.03.2022. Зауважується, що протягом усього періоду дії договірних відносин жодних порушень з боку відповідача протягом п`яти років дії договору зафіксовано не було. У відзиві звертається увага на те, що після закінчення строку дії договору 22.03.2022 сторони не укладали жодних додаткових угод, додатків до договору або будь-яких інших документів щодо продовження дії договірних відносин. Відсутність таких документів означає, що договірні відносини між сторонами припинилися автоматично у зв`язку із закінченням строку, на який вони були укладені. При цьому, зазначається, що згідно з пунктом 3.3.3 договору про користування індивідуальним сейфом, після закінчення строку оренди сейфа банк мав чітко визначене право протягом двох місяців з моменту закінчення дії договору самостійно відкрити сейф за участю уповноваженої комісії, скласти детальний опис його змісту з фіксацією усіх виявлених предметів та цінностей, а також взяти виявлене майно на відповідальне зберігання з дотриманням усіх встановлених процедур та вимог законодавства. Як стверджується у відзиві, зазначені дії банк не здійснив належним чином, своєчасно та у передбачений договором строк, банк взагалі не вжив жодних заходів щодо реалізації свого договірного права протягом встановленого двомісячного періоду та Акт аварійного відкриття сейфа був складений лише 14.02.2014, тобто майже через два роки після закінчення дії договору, що становить грубе порушення договірних зобов`язань з боку фінансової установи. Таким чином, будь-яке нарахування плати, комісій або інших платежів за період після 22.02.2022 є абсолютно безпідставним, позбавленим правових підстав і суперечить як безпосередньо умовам договору між сторонами, так і загальним принципам цивільного права щодо припинення зобов`язань, добросовісності учасників цивільних відносин та неможливості одностороннього продовження припинених договірних відносин. 18.09.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій звертається увага на те, що відкриття сейфу без присутності клієнта у випадку якщо протягом двох місяців з дати закінчення терміну дії договору клієнт не з`явився для одержання майна та не повертає ключі від наданого йому в користування сейфа є саме правом банку, а не його обов`язком. Тому АТ «Асвіо Банк» не зобов`язаний в обов`язковому порядку проводити аварійне відкриття сейфу в двомісячний строк з дати закінчення терміну дії даного договору, а може здійснювати таке відкриття і після спливу двомісячного строку. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 11.07.2025 вказану позовну заяву направлено за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. 04.08.2025 вказана справа з супровідним листом Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30.07.2025 надійшла до Подільського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Якимець О.І. 06 серпня 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Учасники провадження у судове засідання, призначене на 21.10.2025 не з`явились, повідомлялись належним чином про судове засідання. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом установлено, що 25.04.2017 між АТ «Асвіо Банк» та [PERSON] був укладений договір про користування індивідуальним сейфом № 804/3 (далі - договір). Відповідно до п. 1.1. Договору банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування у відповідності з умовами даного договору індивідуальний сейф № 922, що знаходиться в сховищі для індивідуальних сейфів банку, та комплект ключів до нього на строк з 25.04.2017 по 22.10.2017 для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Відповідно до п. 1.2. Договору сейф, що надається в користування клієнту згідно цього договору, розташований в Київському відділенні № 1 ПАТ «Асвіо Банк» яке знаходиться за адресою м. Київ, бул. Дружби Народів, 19. Відповідно до п. 3.1.4 Договору при бажанні користуватися сейфом після закінчення строку, визначеного п. 1.1 клієнт має вирішити з банком питання про продовження строку користування сейфом, шляхом оформлення письмової заяви не пізніше останнього дня строку користування. Умови договору на новий строк встановлюються сторонами за домовленістю. Відповідно до п. 3.2.3 Договору про клієнт зобов`язаний внести плату за весь строк користування сейфом згідно розділу 7 цього Договору. Відповідно до п. 3.2.9 Договору клієнт зобов`язаний сплатити пеню та відшкодувати спричинені Банку збитки відповідно до розділу 7 цього Договору. Згідно п. 3.2.11. Договору про клієнт зобов`язаний здати ключ і звільнити сейф не пізніше останнього дня строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. цього Договору (якщо строк користування сейфом не продовжено), або ж не пізніше дня підписання заяви про розірвання договору (якщо сторони узгодили достроково припинити дію договору). Відповідно до п. 3.2.15 Договору про користування індивідуальним сейфом в разі втрати ключа від сейфа, до початку процедури його аварійного відкриття відповідно до виставленого банком рахунку відшкодувати банку в повному обсязі витрати, пов`язані з заміною замка, ключів від якого втрачено клієнтом, а саме вартість «аварійного» відкриття сейфу, вартість нового замка сейфу, вартість нового замка, ключів від нього та вартість роботи з його заміни. До моменту відшкодування вартості нового замка та ключів процедура відкриття сейфу клієнта не здійснюється. Відповідно до підпункту «а» п. 3.3.3 Договору про користування індивідуальним сейфом банк має право відкрити сейф без присутності клієнта у наступних випадках якщо протягом двох місяців з дати закінчення терміну дії даного договору (за умови попереднього повідомлення клієнта або банку про припинення договору, або з дати підписання сторонами угоди про дострокове розірвання договору), клієнт не з?явився для одержання майна та не повертає ключі від наданого йому сейфа. В цьому випадку банк створює спеціальну комісію в кількості двох осіб з числа працівників банку й однієї незацікавленої особи відкриває сейф клієнта і складає опис вмісту сейфа з наступним вилученням і передачею останнього на збереження в сховище цінностей банку як невитребуване майно. Грошова сума, яка вносилась клієнтом як застава клієнту не повертається. Банк має право стягнути з клієнта витрати банку за збереження майна, вилученого комісією із сейфа згідно Тарифів Банку. Відповідно до п. 3.4.6 договору банк зобов`язаний забезпечити неможливість відкриття сейфу без участі Клієнта або довіреної особи, окрім випадків, передбачених п. 3.3.3 даного Договору. Відповідно до п. 7.1. Договору вартість користування сейфом визначається відповідно до тарифів Банку, які є невід`ємним додатком до цього Договору. Відповідно до п. 7.2. Договору оплата за користування сейфом здійснюється клієнтом шляхом попередньої оплати банком 100% платежу за весь строк користування сейфом та шляхом внесення грошової застави в розмірі вказаному в п. 7.4. «б» даного Договору. За користування сейфом після закінчення строку користування сейфом, визначеного в п.1.1. Договору про користування індивідуальним сейфом клієнт вносить плату за кожен день користування сейфом згідно тарифів банку та додатково пеню 2% від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.п. а п. 7.4. Договору клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом, визначений п. 1.1. цього Договору в сумі 1 050,00 грн, крім того ПДВ 210,00 грн, всього 1 260,00 грн. Відповідно до п.п. б п. 7.4. Договору клієнт вносить заставу у сумі 800,00 грн, яка в разі настання умов передбачених цим договором (втрати ключів) спрямовується на відшкодування витрат банку, пов`язаних з відкриттям індивідуального сейфу. Клієнт зобов`язаний, відповідно до встановленого банком рахунку додатково відшкодувати банку витрати, пов`язані з заміною замка, а саме вартістю нового замка, ключів від нього і роботи з його заміни, визначену банком на момент такого відшкодування. Відповідно до п. 10.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань та проведення всіх розрахунків щодо заборгованості. 28.10.2017 [PERSON] було подано до банку заяву про продовження строку дії договору про користування індивідуальний сейфом № 922 з 22.10.2017 по 22.10.2018. Між сторонами 28.10.2017 було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. 26.10.2018 [PERSON] було подано до банку заяву про продовження строку дії договору про користування індивідуальний сейфом № 922 з 26.10.2018 по 26.10.2019 та 26.10.2018 між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. 05.12.2019 [PERSON] було подано до банку заяву про продовження строку дії договору про користування індивідуальний сейфом № 922 з 05.12.2019 по 01.02.2020. Між сторонами 05.12.2019 було укладено додаткову угоду № 3 до Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. 17.06.2020 [PERSON] було подано до банку заяву про продовження строку дії договору про користування індивідуальний сейфом № 922 з 17.06.2020 по 12.08.2020 та 17.06.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 до Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. 17.08.2020 [PERSON] було подано до банку заяву про продовження строку дії договору про користування індивідуальний сейфом № 922 з 17.08.2020 по 25.12.2020. Між сторонами 17.08.2020 було укладено додаткову угоду № 5 до Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. 29.10.2020 [PERSON] було подано до банку заяву про продовження строку дії договору про користування індивідуальний сейфом № 922 з 29.12.2020 по 01.07.2021 та 29.10.2020 між сторонами було укладено додаткову угоду № 6 до Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017, заборгованість [PERSON] становить 19 213,18 грн, в т.ч. 11 813,18 простроченої комісії, 7 400,00 грн вартість аварійного відкриття сейфу. Позивачем на адресу відповідача направлялись повідомлення вих.№ 535 від 06.03.2023 та вих.№ 2932 від 05.10.2023 з вимогою сплатити заборгованість за Договором № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. Згідно з актом про відкриття індивідуального сейфа № 922 та вилучення майна не в присутності Клієнта від 14.02.2024 було здійснено відкриття сейфу № 922, наданого у тимчасове користування [PERSON] . Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як визначено у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено у ч. 1 ст. 971 ЦК України, до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду). Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Як визначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. АТ «Асвіо Банк» виконало свої зобов`язання згідно умов Договору про користування індивідуальним сейфом та надало в тимчасове користування клієнта індивідуальний сейф № 922. Проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.05.2025 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 19 213,18 грн, яка складається із: простроченої комісії у розмірі 11 813,18 грн; аварійного відкриття сейфу у розмірі 7400 грн. Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не надав суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за Договором № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги AT «Асвіо Банк» про стягнення заборгованості за договором № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017 у розмірі 19 213,18 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцію № TR.3456 від 03.06.2025. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 028,00 грн у відшкодування судових витрат. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію договору № 38 про надання правової допомоги від 27.01.2025, укладеним між адвокатом Лисенком В.М. та AT «Асвіо Банк», в особі Голови правління Шуліки Є.Є.; копію додаткової угоди № 67 від 26.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 26.05.2025 до додаткової угоди № 67 від 26.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025. Вартість правової допомоги, що надається клієнту у межах справи за позовом AT «Асвіо Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2025 становить 10 000,00 грн та сплачується клієнтом впродовж 30 календарних днів після ухвалення остаточного рішення у справі на картковий рахунок (п. 3 додаткової угоди № 67 від 26.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025). Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 26.05.2025 до додаткової угоди № 67 від 26.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025, сторони уклали цей акт приймання-передачі правової допомоги за додатковою угодою № 67 від 26.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 про наступне: відповідно до п. 5 додаткової угоди № 67 від 26.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025, AT «Асвіо Банк» приймає надані послуги правової допомоги, що виконані на підставі п. 2 додаткової угоди № 67 від 26.05.2025 від адвоката Лисенка В.М., а саме: здійснення дослідження та аналіз Договору № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2017 та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості за договором; аналіз судової практики та формування правової позиції, а також підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором № 804/3 про користування індивідуальним сейфом від 25.04.2025. Послуги надані в повному обсязі. При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Перевіривши надані представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн не є співмірним із складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним і не є розумним з урахуванням складності справи і наданих послуг. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, задоволення судом позовних вимог, враховуючи, складання заяв по суті у цій справі; з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2 000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, а відтак заяву представника позивача задовольнити частково.

Outcome: approved