Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач [PERSON] 25.09.2022 уклала з Житомирським державним університетом імені Івана Франка договір, за умовами якого Університет взяв на себе зобов`язання надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів, а відповідач, в свою чергу, зобов`язалась своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу. Наказом № 210-К (ос) від 20.06.2023 за невиконання навчального плану та порушення умов договору студентку відраховано з навчального закладу, договір розірвано. За час фактичного навчання у період з 26.09.2022 по 20.06.2023 за надану освітню послугу відповідачу нараховано 26\~700,00 грн., з яких сплачено 24\~030,00 грн. Позивач вказує на продовження існування заборгованості в сумі 2670,00 грн., та, посилаючись на положення ст.ст. 526, 530 ЦК України, які визначають необхідність належного виконання зобов`язання, просить стягнути з відповідача розмір заборгованості, а також 462,38 грн. інфляційних збитків, 153,39 грн. як 3 % річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 26.06.2025 по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 25.09.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою. За умовами договору виконавець Житомирський державний університет імені Івана Франка, бере на себе зобов`язання надати освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти для [PERSON] . Пунктом 4.3 сторони погодили вартість за весь строк навчання у розмірі 35\~600,00 грн. Відповідно до п.п. 4.3.1 визначено вартість платної освітньої послуги за роками навчання (без урахування рівня інфляцій за наступні бюджетні періоди): за 2022-2023 навчальний рік 26 700,00 грн.; за 2023-2024 навчальний рік 8900,00 грн. Відповідно до пункту 4.4 договору замовник вносить плату щомісячно безготівково не пізніше до 25-го числа включно місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. Для освітнього ступеня магістр (денної форми здобуття освіти) розмір оплати за навчання визначається як 1/10 частини плати - за перший навчальний рік, як 1/4 частини плати - за другий навчальний рік. (п.п.4.4.2 договору) На підставі наказу № 210-К (ос) 20.06.2023 [PERSON] відраховано з навчального закладу. За час фактичного отримання освітніх послуг відповідачем не виконано обов`язок з їх оплати, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 2670,00 грн. У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд приходить до висновку, що позивачем дотримано положення договору про надання освітніх послуг, в свою чергу відповідач ухилився від взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати вказаних послуг, у зв`язку з чим права виконавця послуг (позивача) є порушеними. Таким чином, підлягають до стягнення з відповідача 2670,00 грн. як сума основного боргу за договором про навчання. За положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з правильністю математичного обрахунку інфляційних втрат у період з липня 2023 року по квітень 2025 року, а також 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 20.06.2023 по 19.05.2025 та вважає необхідним стягнути на користь позивача 462,38 грн. інфляційних збитків та 153,39 грн. як 3 % річних. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved