Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 19.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №75285139 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 2100,00 грн на 30 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 21.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №75285139 до договору позики №75285139, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2 900,00 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5 000,00 грн. 19.11.2021 року ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №1911, відповідно до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75285139 від 19.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . У свою чергу, 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №030423-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75285139 від 19.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, заборгованість за договором позики становить 16725,08 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 11725,08 грн. 19 червня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 24 червня 2025 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 25.06.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 01 липня 2025 року до суду позивачем подано заяву про виправлення недоліків, зазначених в ухвалі від 25.06.2025. Ухвалою суду від 02.07.2025 відкрито провадження та справу призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, останній просить справу слухати у його відсутність та в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ч. 3, 5, 8, 11 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 19.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №75285139 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 2100,00 грн на 30 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. 21.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №75285139 до договору позики №75285139, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2 900,00 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 5 000,00 грн. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. 19.11.2021 року ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №1911, відповідно до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75285139 від 19.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . У свою чергу, 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №030423-ФМ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75285139 від 19.06.2021, що укладений між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, заборгованість за договором позики становить 16725,08 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 11725,08 грн. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідач процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, хоча був повідомленим про розгляд справи, та можливість подати свої заперечення стосовно позову, тому доводи позивача відповідачем не спростовано. Доказів належного виконання зобов`язань відповідач на час розгляду справи суду не надав, тому враховуючи викладене, позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Крім того, статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн. Крім того, представник ТОВ «Фінпром Маркет» зазначив про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500, 00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представник позивача надала до суду договір про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 року, акт приймання - передачі наданої правничої допомоги, платіжну інструкцію, отже позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, у розмірі 3500,00 грн та у відповідності норм ст. 141 ЦПК України судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved