Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. ДЕРЖАВНА ІПОТЕЧНА УСТАНОВА звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором №77.2/ІЖ-099.08.1 від 04.04.2008 р. у розмірі 545 576,98 грн., що складається з 443 145,44 грн. основного боргу та 102 431,54 грн. прострочених відсотків, а також стягнення судового збору в розмірі 8 183,65 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.04.2008 р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (первісний кредитор) та Відповідачем-1 був укладений Договір про іпотечний кредит №77.2/ІЖ-099.08.1 на суму 587 000,00 грн. зі сплатою 10,9% річних, строком до 04.04.2033 р. Того ж дня, 04.04.2008 р., між Банком, Відповідачем-1 (боржник) та Відповідачем-2 (поручитель) укладено Договір поруки №77.2/ІЖ-099.08.1, за яким Відповідач-2 зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за виконання Відповідачем-1 усіх зобов`язань за кредитним договором. 22.05.2008 р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та Державною іпотечною установою (Позивач) укладено Договір відступлення права вимоги № 892/08, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором та Договором поруки перейшло до позивача. Відповідач-1 порушила умови Кредитного договору, не здійснюючи вчасно та у повному обсязі погашення кредиту та сплату відсотків, у зв`язку з чим станом на 30.04.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 545 576,98 грн. Позивачем направлялися вимоги про сплату заборгованості відповідачам, які залишені без задоволення. Враховуючи солідарний характер відповідальності відповідачів, позивач просить стягнути заборгованість солідарно. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21.10.2025 року закрито підготовче провадження ІІІ. Позиції учасників судового провадження. В ході розгляду справи, а саме 12.08.2025 року, позивач подав до суду заяву щодо зменшення розміру вимог, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 470 061,35 грн., що складається з 443 145,44 грн. основного боргу та 26 915,80 грн. прострочених відсотків. 21.10.2025 року позивач подав заяву про надходження коштів, повідомивши, що 19.10.2025 року на рахунок позивача від відповідачів надійшов платіж у розмірі 6030,00 грн. У судовому засіданні представник позивача Подолян О.М. підтримала позовні вимоги та просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 464 231,35 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги та пояснила, що під час війни виникли фінансові труднощі і не було можливості в повному обсязі погашати заборгованість. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК» (первісний Кредитор) та [PERSON] (Відповідач-1/Позичальник) було укладено Договір про іпотечний кредит №77.2/ІЖ-099.08.1. Сума кредиту становила 587 000,00 грн. на строк погашення не пізніше 04 квітня 2033 року, з відсотковою ставкою 10,9% річних. Відповідно до п. 1.1., п. 2.4. Кредитного договору Відповідач-1 зобов`язалася повернути кредит та щомісячно сплачувати ануїтетні платежі в сумі не менше 5710,88 грн. Виконання зобов`язань за Кредитним договором було забезпечено іпотекою квартири (Предмет Іпотеки). 04 квітня 2008 року, між Банком, [PERSON] та [PERSON] (Відповідач-2/Поручитель) укладено Договір поруки №77.2/ІЖ-099.08.1. Згідно з Договором поруки, Відповідач-2 зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Відповідачем-1 усіх її зобов`язань за Кредитним договором. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. 22 травня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ДЕРЖАВНОЮ ІПОТЕЧНОЮ УСТАНОВОЮ (Позивач) укладено Договір відступлення права вимоги № 892/08, внаслідок чого позивач набув усіх прав вимоги за Кредитним договором та договором поруки. Відповідач-1 (Позичальник) порушила умови Кредитного договору, не здійснюючи своєчасні та повні платежі за кредитом та відсотками, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Позивач у ході розгляду справи подав заяву про зменшення позовних вимог від 12.08.2025 р., зменшивши суму заборгованості до 470 061,35 грн. (443 145,44 грн. основного боргу та 26 915,80 грн. прострочених відсотків) станом на 12.08.2025 р. 19.10.2025 року від відповідачів на рахунок позивача надійшов платіж у розмірі 6030,00 грн., про що позивач повідомив суд заявою від 21.10.2025 р. З урахуванням зменшених вимог та здійсненого часткового платежу, загальний розмір непогашеної солідарної заборгованості відповідачів перед позивачем становить 464 231,35 грн. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як зазначено у статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статей 611, 615 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою забезпечується виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема у зв`язку з передачею ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Однак, статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1049 ЦК України не припиняє обов`язку позичальника сплатити процентів за користування грошима, передбачені статтею 1048 цього Кодексу; більш того, проценти за позикою підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Пунктом 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.525 ЦК України, встановлено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання або зміна його умов. На підставі всебічного та повного дослідження матеріалів справи, оцінки доказів, врахування заяви зменшення позовних вимог та заяв учасників, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у розмірі, визначеному позивачем з урахуванням усіх платежів.

Outcome: approved