Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання\~батьківства та\~стягнення аліментів.\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що з відповідачем [PERSON] вони проживала як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з липня 2019 року по [INFO] . [INFO] в них народився син [PERSON] . 09 вересня 2020 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був складений актовий запис №126 про здійснення реєстрації народження дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в зазначеному актовому записі внесені відповідно до вимог ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері дитини. За час сумісного проживання позивача з відповідачем вони разом займалися вихованням та утриманням дитини. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу спільною заявою доповнити актовий запис про народження сина відомостями про його батьківство по відношення до їх спільного сина. Однак, відповідач кожного разу відповідав, що не вбачає в цьому потреби. Після припинення сумісного проживання позивача та відповідача син постійно проживає з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Крім того, 14.10.2025 р. надала до суду заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги в частині визнання батьківства відповідача та внесення змін до актового запису №126 від 09.09.2020 року, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) залишити без розгляду, позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача задовольнити. Також просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що підтримує вимоги позивача та не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши, що відмова від частини позовних вимог є добровільною, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ст.46, 206, 255 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти відмову позивачки від позовних вимог в частині визнання батьківства відповідача та внесення змін до актового запису №126 від 09.09.2020 року, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі в цій частині, оскільки позивач, відповідно до положень статей 49,255 ЦПК України, відмовилася від цих позовних вимог, а позовна вимога про стягнення аліментів підлягає до задоволення з наступних підстав. За частиною третьою статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Враховуючи, що позивачем подано до суду заяву про відмову від позовних вимог в частині визнання батьківства відповідача та внесення змін до актового запису №126 від 09.09.2020 року, виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), така відмова приймається судом, суд вважає за необхідне провадження у цій частині позовних вимог закрити. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. 8 жовтня 2025 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був складений актовий запис № 126 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 09 вересня 2020 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був складений актовий запис №126 про здійснення реєстрації народження дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в зазначеному актовому записі внесені відповідно до вимог ст.135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері дитини. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2025 року [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 126 від 09.09.2020 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . Таким чином між сторонами відсутній спір про визнання батьківства, внесені відповідні зміни до актового запису № 126 від 09.09.2020 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Дитина на даний момент проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб № 791 від 12.05.2025. Як вказує позивач, відповідач ухиляється від участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Не бажає та відмовляється приймати участь у вихованні та повноцінному розвитку дитини, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, ігноруючи своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В ч.1 статті 183 СК зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на одну дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), що в свою чергу не суперечить нормам чинного законодавства та визнано відповідачем. На підставі викладеного, беручи до уваги норми чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідач позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, оскільки суд приймає рішення на підставі наявних в матеріалах справи документах, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів. Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved