Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі також - ТОВ «Бізнес позика») звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за кредитним\~ договором у розмірі 54\~465,84 грн. Позовна заява мотивована тим, що 07.05.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] шляхом направлення позивачем оферти та прийняттям (акценту) відповідачем оферти, укладено договір №498753-КС-001\~ про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 38000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку відповідача, на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №498753-КС-001,\~ а лише частково сплатив кошти. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №498753-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 58211,73 грн. Станом на 08.02.2025 виникла заборгованість в розмірі 54\~465,84 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 26 890,60\~ грн., сума прострочених платежів по процентах 27575,24 грн, сума прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими документами направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відмовився». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19. Також секретарем судового засідання здійснювались телефонні дзвінки на контактні номери телефону позивача, наявні у справі, однак відповідач на дзвінки не відповідав. Додатково копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу було надіслано на електронну адресу, наявну у матеріалах справи. Таким чином, судом було вжито усіх доступних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Відзиву на позов не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судом 07 травня 2024 року на підставі пропозиції укласти договір про надання кредиту (оферти) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №498753-КС-001 про надання кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-1839». Відповідно до умов договору кредитодавець (позивач) надав позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 38\~000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти та комісію за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів (п. 2.1 Договору). Строк на який надається кредит: 24 тижнів (п.2.3 Договору). Стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,14940790, фіксована (п. 2.4 Договору). Комісія за надання кредиту\~5\~700 грн. Розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору (п. 2.5 Договору). Загальний розмір наданого кредиту 38\~000,00 грн (п. 2.6 Договору). Термін дії договору до 22 жовтня 2024 року (п. 2.7 Договору). Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення Договору надати позичальнику Кредит у сумі вказаній в п.2.1 Договору, шляхом безготівкового переказу коштів на поточний (картковий) рахунок Позичальника, що наведена у розділ 8 Договору\~(п.3.1 Договору). Сторони домовилися, що у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, унаслідок чого виникає прострочення кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (п. 3.2.2 Договору). Сторонами в пункті 3.2.3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. У випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, причому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту (п.3.2.4 Договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати вказаної у п. 2.7 Договору (п.7.1 Договору). Даними відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 20.03.2025 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] . Даними виписки по рахунку № [NUMBER] [PERSON] підтверджується зарахування на картку коштів у розмірі 38 000 грн. 07.05.2024, а також використання вказаних коштів. Згідно з наданим ТОВ «Бізнес позика» розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитом, залишок заборгованості станом на 08.02.2025 складається із заборгованості за кредитом\~26\~890,60 грн, заборгованості за відсотками\~27575,24 грн, а всього 54465,48 грн. Такі ж відомості містяться у довідці про стан заборгованості. При цьому, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 58 211,73 грн., що враховано у розрахунку. Так, відповідачем було сплачено 8230 грн. 23.05.2024, 8230 грн. 04.06.2024, 8230 грн. 18.06.2024, 8230 грн. 02.07.2024, 8258,67 грн. 17.07.2024, 8230 грн. 30.07.2024, 8803,06 грн. 26.08.2024. До 20.08.2024 включно, як слідує з розрахунку заборгованості, відсотки нараховувалась за пільговою ставкою 1,14940790\~% (враховуючи сплату відповідачем коштів згідно погодженого графіку). З 21.08.2024 за стандартною 1,5 %. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Статтею 1056-1 ЦК\~визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд встановив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Бізнес позика» було укладено кредитний договір №498753-КС-001 від 07 травня 2024 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу кошти в сумі 38 000 грн. строком на 24 тижнів, тобто до 22 жовтня 2024 року, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором та комісію. 07 травня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу, про що свідчить виписка про рух коштів по банківській картці відповідача. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Бізнес позика» суд вважає доведеним. Пунктами 2.3, 2.11 Договору визначений строк кредитування - 24 тижнів, строк повернення кредиту\~22 жовтня 2024 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти, проценти за користування ними, комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом №498753-КС-001 від 07 травня 2024 року, яка станом на 08.02.2025 складається із заборгованості за кредитом\~26\~890,60 грн, заборгованості за відсотками\~27575,24 грн, а всього 54465,84 грн. Вказана заборгованість нарахована за період з 07 травня 2024 року до 22 жовтня 2024 року, тобто в межах строку кредитування. Розрахунок заборгованості підтверджує складові заборгованості та узгоджується з умовами кредитного договору. Водночас, вирішуючи питання щодо покладення на відповідача обов`язку сплати визначеної суми відсотків за кредитним договором, суд звертає увагу на таке. Згідно з ч.1-2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 вказано про правильність висновків судів попередніх інстанцій про визнання недійсним спірного пункту договору (нарахування 3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений у пункті 1.2 цього договору), оскільки визначений розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості кредиту), не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що,

Outcome: partial