Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У липні 2025 року представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що з сторони є батькам [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми від 29.09.2022 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 4000 грн., щомісячно, до його повноліття. У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів утворилась заборгованість, розмір якої станом на 30.06.2025 року становить 88808,80 грн. За період з липня 2022 року по 30 червня 2025 року сума пені за прострочення сплати аліментів становить 560600,34 грн., однак в силу ч.1 ст.196 СК України вказана сума підлягає обмеженню. Посилаючись на ст.196 СК України, просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання в розмірі 88808,80 грн. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Ухвалою суду від 26.08.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 29.10.2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 29.09.2022 року у справі №591/3314/22 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн., щомісячно, до його повноліття, починаючи стягнення з 08 серпня 2022 року. Судом видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17.07.2025 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини сина [PERSON] з 08.08.2022 року по 30.06.2025 року складає 88808,80 грн., штраф у зв`язку з несплатою аліментів не накладався (а.с.9-10). Відповідно до розрахунку позивача розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2022 року по 30.06.2025 року складає 560600,34 грн. (а.с.3-4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач є працездатною особою, доказів щодо поважності причин, з яких не сплачував аліменти державному виконавцю надано не було, тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, питання про зменшення їх розміру не заявляв, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Наданий позивачем розрахунок пені відповідачем не спростовується, доказів які б спростували твердження позивача про наявність заборгованості по сплаті аліментів відповідачем не надано. Судом не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали відповідачу сплачувати своєчасно аліменти на утримання дитини. Відповідач є особою працездатного віку, відомості про незадовільний стан здоров`я або інші обставини, які б могли вплинути на можливість позивача сплачувати аліменти у матеріалах справи відсутні. Судом також встановлено, що за невиконання рішення про стягнення аліментів на відповідача штраф не накладався. Таким чином, розмір пені за несвоєчасну виплату аліментів відповідно до розрахунку позивача, становить 560600,34 грн., що є більше ніж 100 % суми заборгованості по аліментам. Враховуючи положення ст.196 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2022 року по 30 червня 2025 р. у сумі 88808 грн. 80 коп., що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментам, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. За таких обставин судом виявлено порушене право позивача з отримання аліментів на утримання малолітню дитину, яке підлягає захисту. Вказане є підставою для стягнення з відповідача (боржника) пені за прострочення сплати аліментів на дитину. Позовна заява подана до суду через «Електронний суд». Відповідно до\~статті 4 пункту 3 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved