Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 229/0133 від 14.09.2020, яка станом на 15.04.2025 складає 29 794, 23 грн; у рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на майно, передане в заставу відповідно до договору застави майна № 229/0133/1 від 14.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляною В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1465, а саме: транспортний засіб, що має наступні характеристики: марка CHEVROLET, TRAX, тип легковий-загальний/ CAR-GENERAL Універсал-В, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2016, номер шасі (кузову) [NUMBER] , колір білий/WHITE, об`єм двигуна 1364, придбаний за договором купівлі-продажу від 11.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 1939, шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що має бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 6 056, 00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 14.09.2020 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого територіально відокремленим без балансовим відділенням 10020/0229 ІІІ типу, яке підпорядковується філії - Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 229/0133 від 14.09.2020. Кредит надавався на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу в розмірі 154 500,00 грн на строк 24 місяці з терміном останнього повернення кредиту не пізніше 13 вересня 2022 року. За користування кредитом позичальник зобов`язався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 8,88 % річних. Проценти нараховуються банком на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з кількості днів користування кредитом у місяці -30, у році 360 незалежно від кількості днів в розрахунковому (платіжному) періоді. У разі прострочення позичальником погашення платежів за кредитом, на фактично прострочені платежі за основною сумою боргу по кредиту, проценти нараховується за методом факт/факт за кожний день прострочення. Нарахування процентів здійснюється, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного договором. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом. Банк здійснив надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок продавця транспортного засобу [PERSON] , відкритий у АТ «Ощадбанк» в сумі 154 500, 00 грн. Отже, банк свої зобов`язання, визначені кредитним договором виконав у повному обсязі. З 14.09.2020 позичальник частково виконала зобов`язання за договором позики в частині сплати процентів та кредиту у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 15.04.2025 складає: 29 794, 23 грн, з яких: 28 649, 52 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 144, 71 грн проценти за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит №229/0133 від 14.09.2020 між банком та [PERSON] було укладено договір застави майна №229/0133/1 від 14.09.2020, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 1465. Предметом застави є рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки CHEVROLET, модель TRAX, тип легковий-2загальний/ CAR-GENERAL універсал-В, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2016, номер шасі (кузову) [NUMBER] , колір білий/WHITE, об`єм двигуна 1364, придбаний за договором купівлі-продажу від 11.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 1939, укладеним між заставодавцем та продавцем транспортного засобу. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву, у якій він просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомила. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 11.09.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в реєстрі за №1939, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця транспортний засіб марки CHEVROLET, модель TRAX, 2016 року випуску, номер шасі (кузову) [NUMBER] , об`єм двигуна 1364, колір білий/WHITE, тип загальний/ GENERAL легковий-загальний/CAR-GENERAL універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 6341 01.09.2020, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його ціну, визначену у договорі (а.с. 31-34). 14.09.2020 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого територіально відокремленим без балансовим відділенням 10020/0229 ІІІ типу, яке підпорядковується філії - Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 229/0133 від 14.09.2020 (а.с. 17-29). Відповідно до п. 2.1. Договору Банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього Договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Умовами п. 2.2 Договору передбачено, що кредит надається в загальному розмірі 154 500, 00 грн. на строк 24 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13.09.2022, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що кредит надається для придбання транспортного засобу за Договором купівлі - продажу. Згідно з п. 2.4.1 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 8,88% річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п.п. 2.4.2, 2.4.3 Договору нарахування процентів здійснюється, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного в цьому Договорі. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з кількості днів користування кредитом у місяці - 30 днів, у році - 360 незалежно від кількості днів в розрахунковому (платіжному) періоді. У разі прострочення позичальником погашення платежів за кредитом, на фактично прострочені платежі за основною сумою боргу по кредиту, проценти нараховуються за методом факт/факт за кожний день прострочення. При нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом. Згідно з п. 3.2.1 Договору банк здійснює надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок продавця транспортного засобу [PERSON] , код отримувача [NUMBER] , № [NUMBER] , відкритий в АТ «Ощадбанк», код банку 351823. Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.2 Договору усі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюються шляхом списання банком коштів з поточного рахунку. Повернення кредиту, сплата процентів, комісійних винагород здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором. Якщо дата платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до законодавства України, датою платежу є перший за ним робочий день. При цьому, зобов`язання позичальника щодо сплати відповідного платежу вважається виконаним в строк за умови наявності достатньої суми коштів на поточному рахунку і списання їх в погашення заборгованості в перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або іншим неробочим днем. Умовами п. 3.3.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 7049,79 грн. шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості, визначеної цим Договором. Перший ануїтетний платіж позичальник сплачує до 14.10.2020, в подальшому - не пізніше 14 числа кожного місяця. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту, визначеної цим Договором. Відповідно до п. 3.3.4 Договору якщо сума платежу, що надійшла в повернення кредиту, сплати процентів, комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим Договором) менша розміру, вказаного у підпункті 3.3.3. цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати погашення простроченого платежу та нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 9.2. Кредитного договору. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Договором про споживчий кредит № 229/0133, між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого територіально відокремленим безбалансовим відділенням 10020/0229 ІІІ типу, яке підпорядковується філії - Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено Договір застави майна № 229/0133/1 від 14.09.2020. Предметом застави є рухоме майно транспортний засіб марки CHEVROLET, модель TRAX, тип легковий-загальний/ CAR-GENERAL універсал-В, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2016, номер шасі (кузову) [NUMBER] , колір білий/WHITE, об`єм двигуна 1364, придбаний за договором купівлі-продажу від 11.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 1939, укладеним між заставодавцем та продавцем транспортного засобу. Договірна вартість предмету застави за погодженням сторін складає 309 000, 00 грн (а.с. 36-51). Пунктом 4.1.6 Договору застави передбачено право заставодержателя у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором та/або обов`язків за цим договором, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, законодавством, кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави й задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи: основну суму боргу за кредитом; проценти за користування кредитом, комісії, неустойки (пені, штрафи) та інші платежі штрафні санкції, що передбачені та/або які випливають із кредитного договору, а також витрати і збитки, пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням заставодавцем умов кредитного договору та/або цього Договору, тощо. Пунктом 5.2. Договору застави передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, та/або у випадку невиконання заставодавцем обов`язків за цим договором, а також у інших випадках, передбачених цим договором та/або законодавством, заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному цим договором та/або кредитним договором. Відповідно до підпункту 7.4.1 Договору застави, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом, не забороненим законодавством, зокрема за рішенням суду. Пунктом 7.5 Договору застави передбачено, що спосіб звернення стягнення на предмет застави обирається заставодержателем самостійно на власний розсуд. заставодержатель зобов`язаний у будь-якому випадку до початку процедури звернення стягнення зареєструвати у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 21.08.2024 зареєстровано звернення стягнення на предмет застави (а.с. 52-53). 15.06.2023 року за № 55/5.2-02/26724/2023 АТ «Ощадбанк» складено повідомлення боржнику - [PERSON] про порушення забезпечених заставою зобов`язань. Банк вимагав повернути суму кредиту, сплатити проценти та інші платежі за кредитним договором, для чого надав 7 днів з дати одержання цього повідомлення. Банком повідомлено, що в разі невиконання у встановлений строк вимог за цим повідомленням, банк має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі рішення суду. Проте, вимога банку не виконана, заборгованість за кредитним договором не погашена (а.с. 54, 55-56). Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач станом на 20.08.2024 має заборгованість у розмірі 29 794, 23 грн., з яких: 28 649, 52 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 1 144, 71 грн проценти за користування кредитом (а.с. 58-89). Застосовані норми права, мотиви та висновки суду. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1 та 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак відповідач порушила взяті на себе зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 29 794, 23 грн. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, оскільки відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконала, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Таким чином, відповідний борг в сумі 29 794, 23 грн., який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою. За ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності визначено звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 23, ст. 24, ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено з матеріалів справи, повідомленням № 55/5.2-02/26724/2023 від 15 червня 2023 року, відповідача повідомлено про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Згідно з витягом № 93163044 від 21 серпня 2024 року в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. За таких обставин, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями ч. ч. 1 та 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України). Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку ч. 4 ст. 83 ЦПК України письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). При цьому, за приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved