Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, за результатом розгляду якої, 17 вересня 2025 року ухвалено заочне судове рішення. 29 вересня 2025 року представник ТОВ «Іннова-Нова» - адвокат Андрущенко М.В. за допомого підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в якій просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Іннова-Нова» (до зміни найменування - ТОВ «Іннова Фінанс»), витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 гривень. В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За вказаних обставин,з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Так, рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2025, ухваленого в порядку заочного розгляду цивільної справи № 193/1081/25, задоволено позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» та стягнуто із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики №3697120424 від 17.04.2024 в сумі 19 160,00 гривень, з яких: 4000 грн. - суми заборгованості за тілом кредиту, 15160 грн. - суми заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривні. Водночас, питання про розподіл понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом під час ухвалення рішення, не вирішено. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. В ході розгляду справи, відповідачем та його представником визначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідачем понесені у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та /витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У постанові Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. З поданих позивачем документів встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та адвокатом Андрущенком Михайлом Валерійовичем укладено Договір № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року (а.с. 70-72). На підставі рішення загальних зборів учасників відбулась зміна назви Товариства з обмеженою відповідальністю з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку із чим від 08.09.2025 р. внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 75-76). Обсяг виконаних робіт визначений в Акті №3308714483 від 24.09.2025 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, відповідно до якого адвокат Андрущенко М.В. передав, а ТОВ «Іннова-Нова» прийняв правову допомогу на загальну суму 5000 гривень (а.с. 68). Згідно з платіжною інструкцією № 125 від 25.09.2025 ТОВ «Іннова-Нова» сплатило адвокату Андрущенку М.В. грошові кошти в сумі 5000,00 гривень, призначення платежу: Згідно заявки № 3308714483 від 09.07.2025 про надання послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025,@3697120424. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial