Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

10 грудня 2024 року позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Тивоненко Д.Р., за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що з моменту розірвання шлюбу рішенням суду від 14 січня 2013 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і свідомо ухиляється від виховання дитини, нехтує обов`язком по утриманню дитини. Не цікавиться донькою, її здоров`ям та розвитком, не приїздить до неї, не вітає зі святами та днями народження, не телефонує, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про її здоров`я, добровільно не надає матеріальну допомогу. Згідно розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22) територіальну підсудність судових справ Михайлівського районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним суду міста Запоріжжя. Ухвалою судді від 16 грудня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання. 05 травня 2025 року представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченкіському району як органу опіки та піклування Парфенюк Л.П. надала заяву про проведення засідання без її участі з врахуванням прав та інтересів дитини, а також заяву про розгляд справи без її участі. Долучила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . 12 червня 2025 року представник позивачки [PERSON] адвокат Тивоненко Д.Р. подав заяву про виклик і допит свідків: [PERSON] , [PERSON] . Також просив заслухати думку дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 13 червня 2025 року закрите підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Встановлено наступний порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, а саме: заслухати вступне слово учасників, допитати свідків зі сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , після чого дослідити письмові докази, далі з`ясувати думку дитини [PERSON] . Відповідач [PERSON] про розгляд справ повідомлявся шляхом публікації оголошень на сайті суду, однак відзив на позов, заяв по суті справи чи заяв з процесуальних питань не надав, до суду повторно не з`явився, у зв`язку з чим суд ухвалив провести розгляд справи за його відсутності, в порядку заочного провадження. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що більше десяти років тому розлучилась з відповідачем [PERSON] , та з того часу він повністю перестав брати участь у житті і вихованні дитини. Жили разом вони до листопада 2012 року, шлюб розірвали в 2013 році, і вона з дитиною поїхала жити до батьків в с.Плодородне. Там вони жили, дитина пішла в садочок, школу. Дитину виховувала вона і її батьки. Спочатку [PERSON] , в 2014-2015 роках, платив аліменти, вірніше від його імені, поштою приходили перекази. Останній раз [PERSON] бачила його десь в 2015 році. Приблизно в 2017 році [PERSON] поїхав на заробітки. Куди точно, позивачка не знає, можливо в рф, оскільки у нього там мати, сестра, рідна тітка. В 2017 році позивачка уклала другий шлюб. В 2022 році після повномасштабного вторгнення, 30 травня 2022 року вона з дитиною виїхала на підконтрольну територію. Після початку війни про відповідача нічого не чула. Представник позивачки адвокат Тивоненко Д.Р. наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на самоусуненні батька від виховання, утримання і забезпечення дитини. Наполягав, що батько умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з позивачкою він знайомий з 2023 року, коли його перевели працювати до Запоріжжя. З того часу він є керівником [PERSON] . Вони постійно спілкуються на роботі, та підтримують дружні відносини. Рази три-чотири він був у неї в гостях. Відповідача [PERSON] він жодного разу не бачив. Від позивачки знає про нього, лише що він залишився в окупації. Щоб [PERSON] допомагав родині чи піклувався про свою дитину, йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] він знає по роботі, і вони працювали разом з 2022 рок до 31 серпня 2025 року. Бачились кожен робочий день, товаришували, і кілька разів був у неї в гостях. Зі слів позивачки знає, що біологічний батько дитини [PERSON] [PERSON] не приймає участь у вихованні дитини та не виконує свої батьківські обов`язки. В судовому засіданні була з`ясована думка дитини [PERSON] , яка пояснила, що з вересня цього року навчається і живе в Івано-Франківській області. До того жила у Запоріжжя і мамою і вітчимом. До війни в селі. Свого біологічного батька вона не знає. Бачила лише на фотографіях. Він ніколи не намагався з нею спілкуватись, чи щось їй передати. Позов своєї мами підтримує, і просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2008 року по 25 січня 2013 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №91, рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 січня 2013 року у справі ЄУН №0816/2341/2012 Провадження №2/321/3/2013). [INFO] у вказаному шлюбі народилася [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №126). За виконавчим провадженням, про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] за період з травня 2021 року жодні платежі не здійснювались, та заборгованість сягає 335557,90 гривень. Відповідно до характеристики учениці 9-В класу Запорізької гімназії №65 [PERSON] , засвідченої класним керівником і директором школи, батьківські обов`язки щодо дитини завжди виконувала лише мати [PERSON] , натомість батька [PERSON] жодного разу не бачили. Згідно характеристики Начальника сільської військової адміністрації [PERSON] , з 14.05.2018 року до повномасштабного вторгнення [PERSON] працювала в Плодородненській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області. Характеризується позитивно. При цьому сама турбується виховує та забезпечує всім необхідним свою неповнолітню дочку. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч.4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється він виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно висновку від 05.05.2025 року №22.01/01-34-470, затвердженого Головою районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району Федором Маєром, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . За таких\~обставин,\~оскільки письмовими\~доказами і\~поясненнями свідків\~було доведено\~та встановлено,\~що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу, більше 10 років, прийняв усвідомлене рішення покинути дитину, життям доньки не цікавиться, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує, від виховання та лікування самоусунувся і ухиляється, доньку не відвідує, час з нею не проводить, не піклується про фізичний і духовний розвиток, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується.

Outcome: approved