Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

У вересні 2025 року заявники звернулись до Дарницького районного суду м.Києва із спільною заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу подружжя. У своїй заяві зазначили, що 12.12.2003 між заявниками було зареєстрований шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім`ї складено відповідний актовий запис, номер: 3204, згідно Свідоцтва про укладання шлюбу, Серія [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Фактично шлюбні відносини припинені. Спільне господарство сторони не ведуть. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчить договір між батьками про виховання та утримання дитини. В судове засідання заявники не прибули про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві просили про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 109 СК України зазначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Водночас, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому, згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.12.2003 Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним центром розвитку сім`ї (актовий запис № 3204). Від шлюбу подружжя має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до укладеного між заявниками Договору про участь у вихованні та утриманні дітей, визначення її місця проживання та розміру аліментів від 12.09.2025, посвідченого Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за номером: 599, останні взаємно визначили місце проживання дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері, а сина, [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька. При цьому діти за власним бажанням можуть змінювати та обирати місце проживання з будь-яким з батьків. Договором також встановлено участь у забезпеченні умов життя дітей, умови здійснення права на особисте виховання дітей, розмір аліментів на дітей та порядок їх виплати. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved