Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

І. Стислий зміст вимог заяви. Заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, покликаючись на те, що вона є матір`ю дитини: [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини являється заінтересована особа [PERSON] . Документами, що підтверджують факт її (заявниці) батьківства є свідоцтво про народження серії [NUMBER] , що видане 07.02.2014р. відділом РАЦСу реєстраційної служби Городоцького РУЮ у Львівській області. Зазначає, що з батьком дитини - [PERSON] перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2023р., по справі №441/2141/23. Стверджує, що дочка [PERSON] проживає спільно з нею (заявницею), згідно судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2024 року по справі ЄУН441/1278/24, яким визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Разом з донькою [PERSON] вони проживають у с.Радохинці Яворівського району Львівської області. Вона (заявниця) з батьком дитини не проживає, а самостійно займається вихованням дочки, самостійно таку утримує, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує. Між нею та дитиною склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність один до одного. Покликається на те, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки напряму впливає на її права й обов`язки та інтереси дитини, яка перебуває на її самостійному вихованні, при цьому, заявниця не має іншої можливості підтвердити факт самостійного виховання дитини; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити наступний факт, що має юридичне значення: що вона (заявниця [PERSON] ) самостійно виховує та утримує малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . ІІ. Позиція учасників справи. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги. Пояснила, що з 2012 року вона перебувала в офіційному шлюбі з заінтересованою особою [PERSON] , з яким мають дочку [PERSON] . Однак, вже близько п`яти років вони проживають окремо, не підтримують жодних відносин, кожен з них живе своїм окремим життям, наслідком чого стало їхнє розлучення у кінці листопада 2023 року. Щодо дочки [PERSON] , то така проживає разом з нею (заявницею) за адресою: [ADDRESS] . Дочка перебуває на її вихованні та утриманні; вона (заявниця) справляється з дитиною самостійно у всіх питаннях побуту та навчання, батько участі у вихованні та утриманні дочки не приймає. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Кайдан Л.В. в судовому засіданні вимоги заяви своєї довірительки підтримала. Пояснила, що між заявницею та заінтересованою особою [PERSON] шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON] , яка протягом декількох останніх років проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . У свою чергу заінтересована особа [PERSON] , батько дитини, проживає у м.Городок Львівського району Львівської області. Покликалась на те, що вихованням і утриманням дочки займається виключно заявниця. Батько жодної участі у виховання дочки не приймає, не провідує таку, не цікавиться її життям, тощо. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду письмову заяву, у якій такий просив здійснювати розгляд даної цивільної справи без його участі. У поданій заяві [PERSON] також зазначив, що із заявницею [PERSON] розлучився у кінці листопада 2023 року. Їхня малолітня дочка [PERSON] після розлучення стала проживати із своєю матір`ю - заявницею [PERSON] у с.Радохинці Яворівського району. Він ( [PERSON] ) не приймає жодної участі у вихованні, навчанні чи утриманні доньки [PERSON] , не спілкується з такою, матеріально дитині не допомагає та не провідує її. Ствердив, що доньку самостійно виховує і утримує виключно заявниця [PERSON] , його колишня дружина. З огляду на наведені ним обставини, не заперечив щодо задоволення заяви заявниці [PERSON] .. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області - Онохова О.В. в судовому засіданні зазначила, що підтримує висновок органу опіки та піклування, у якому окрім іншого йде мова щодо самостійного виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] її матір`ю [PERSON] . Вказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Шегинівської сільської ради Львівської області від 23.05.2025р. за №43. Також ствердила, що представниками Служби у справах дітей було здійснено виїзд за місцем проживання дитини [PERSON] , 2014 року народження, за адресою: [ADDRESS] , де було здійснення обстеження умов проживання дитини та не встановлено жодних перешкод для проживання дитини з матір`ю. В ході цього ж візиту під час розмови з дитиною [PERSON] з`ясовано, що така проживає виключно з матір`ю; на запитання про батька, дівчинка ствердила, що такого не бачить. Крім того, дівчинка своєю поведінкою та вираженими емоціями в ході спілкування підтвердила позитивні, дружні та довірливі відносини з матір`ю [PERSON] . Представник заінтересованої особи [PERSON] ствердила, що у даній ситуації заявниця [PERSON] дійсно є матір`ю, яка самостійно виховує та утримує доньку без участі батька. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2025р. постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] , орган опіки та піклування Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення; розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , та заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 07.02.2014р. відділом РАЦСу реєстраційної служби Городоцького РУЮ у Львівській області. Заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2023р. по справі 441/2141/23. Згідно судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2024 року по справі ЄУН 441/1278/24 місце проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , визначено разом з матір`ю [PERSON] . Також вказаним судовим рішенням підтверджено ті обставини, що з моменту розірвання шлюбу між батьками дитина фактично проживає з матір`ю, що відповідачем не заперечується, дитина бажає проживати з матір"ю, про що особисто зазначила представникам органу опіки та піклування, між нею та матір`ю склалися довірливі, дружні відносини. З витягів із реєстру територіальної громади від 01.05.2025 року та відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №315 від 05.05.2025р., наданих адміністратором ЦНАП Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, вбачається, що заявниця [PERSON] разом зі своєю дитиною - дочкою [PERSON] , 2014р.н., зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] позитивно характеризується за місцем праці, така має можливість самостійно виховувати, утримувати та здійснювати догляд за дитиною, оскільки має сталий дохід, що стверджується довідкою про доходи з місця праці. Згідно довідки Мостиського районного суду Львівської області, виданої 23.09.2025р., заявниця [PERSON] не отримує аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Городоцького відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області від 24.09.20205р. №6-29/22194, на виконанні у відділі не перебуває виконавчих проваджень про стягнення аліментів, де боржником значиться [PERSON] , [INFO] . Письмовими поясненнями заінтересованої особи [PERSON] підтверджено наступні обставини: він (заінтересована особа) та заявниця [PERSON] тривалий період часу фактично не підтримують подружніх відносин та проживають окремо за різними адресами, шлюб між ними розірвано; він ( [PERSON] ) проживає за адресою: [ADDRESS] ; їхня з заявницею дочка [PERSON] , 2014р.н., проживає разом з заявницею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні ще з 2024 року по даний час згідно судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2024 року. Поясненнями свідка [PERSON] , безпосередньо допитаної в судовому засіданні, підтверджено наступні обставини: заявниця [PERSON] розлучилась з чоловіком [PERSON] у листопаді місяці 2023 року; після розлучення заявниця стала проживати разом із донькою за адресою: [ADDRESS] ; заявник [PERSON] продовжує проживати у м.Городок Львівського району Львівської області; заявниця [PERSON] самостійно виховує і утримує доньку [PERSON] ; батько [PERSON] не цікавиться донькою, не дає кошти на утримання такої, тощо. Поясненнями свідка [PERSON] , безпосередньо допитаної в судовому засіданні, підтверджено наступні обставини: вона (свідок) являється подругою заявниці [PERSON] ; заявниця розлучилась з чоловіком [PERSON] у 2023 року; після розлучення заявниця [PERSON] самостійно виховує і утримує доньку [PERSON] та проживає з такою у с.Радохинці Яворівського району Львівської області; батько дитини [PERSON] не цікавиться донькою, взагалі не провідує таку; батько дитини [PERSON] проживає за іншою адресою, а саме у м.Городок Львівського району Львівської області. Зазначені пояснення свідків та пояснення заінтересованої особи [PERSON] , викладені ним у заяві від 10.10.2025р., підтверджують доводи заявниці, про те, що дитина [PERSON] , 2014р.н., тривалий час проживає з матір`ю [PERSON] (заявницею по справі), вона (заявниця) самостійно здійснює догляд за дитиною, самостійно займається її утриманням та вихованням. Батько дитини самоусунувся від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відтак заявниця [PERSON] фактично є матір`ю, що самостійно виховує та утримує дочку [PERSON] . Отже, матеріалами справи підтверджено, що заявниця [PERSON] разом з дитиною - дочкою [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявниця [PERSON] самостійно, без участі батька, виховує, утримує та здійснює догляд за дочкою [PERSON] . Зазначені вище обставини не заперечуються і батьком дитини, що, в свою чергу, також підтверджує факт здійснення матір`ю самостійного виховання доньки та її перебування на утриманні матері. Рішенням виконавчого комітету Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області за №43 від 23.05.2025р. затверджено висновок органу опіки та піклування Шегинівської сільської ради щодо самостійного утримання та самостійного виховання матір`ю [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] . Із змісту вказаного висновку вбачається, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Сім`я проживає у індивідуальному помешканні, яке газифіковане. Дитина забезпечена усім необхідним. У будинку, в якому проживає матір з дитиною, створені належні умови для проживання та повноцінного гармонійного виховання і розвитку дитини, яка має окрему простору кімнату, умебльовану та облаштовану всім необхідним відповідно до її потреб, де облаштовано місце для сну, занять та відпочинку; дитина забезпечена одягом, взуттям, іншими необхідними речами, в тому числі іграшками, книгами; в наявності продукти харчування в достатній кількості, комп`ютерна техніка, шкільне приладдя. Житлові умови дозволяють проживання за вказаною адресою дитині. Збережено належний санітарно-гігієнічний стан житла. В ході розмови з`ясовано, що тривалий час батьки дитини не підтримують подружні відносини. Батько дитини [PERSON] постійно проживає окремо за адресою: м.Городок Львівського району Львівської області, такий самоусунувся від обов`язків по відношенню до доньки, не підтримує з нею контакту, не спілкується та не цікавиться дитиною у жоден спосіб, не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні. Вихованням та утриманням дитини займається її матір [PERSON] , яка має стабільний дохід, так як офіційно працевлаштована. Малолітня [PERSON] , [INFO] , повністю перебуває на утриманні та вихованні матері [PERSON] . Матір виявила бажання, щоб після розлучення дитина проживала разом з нею і вихованням дитини займалася саме вона, оскільки повністю опікується інтересами та потребами дочки, піклується про неї. Така усвідомлює та розуміє свою відповідальність щодо належного виховання та утримання дочки. Проживання дитини з матір`ю відповідає інтересам самої дитини та її всебічного розвитку. Питання щодо надання зазначеного висновку органу опіки та піклування розглядалось 21.05.2025р. на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, протокол №4. При цьому, члени комісії вважали, що приживання, самостійне виховання та самостійне утримання дитини матір`ю відповідає інтересам самої дитини, так як мати усвідомлює відповідальність щодо належного утримання та виховання дочки. За результати складеного висновку, орган опіки та піклування дійшов до переконання, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на самостійному вихованні та самостійному утриманні матері [PERSON] . V. Застосовані судом норми права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. У п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. VI. Висновки суду. Удосконалюючи законодавство в умовах режиму воєнного стану, законодавець передбачив установлення факту самостійного виховання та утримання дитини та чітко визначив порядок його встановлення виключно в судовому порядку, що унеможливлює встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку будь-яким іншим органом влади. У такий спосіб законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами дитини, яка може залишитися без батьківського піклування. Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення такого юридичного факту здійснюється безпосередньо судом. Отже, за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 02.04.2025р. у справі № 127/3622/24. Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявницею [PERSON] доведений факт самостійного виховання та самостійного утримання нею дитини: доньки [PERSON] , [INFO] . Підсумовуючи,\~суд приходить\~до переконання,\~що вимоги\~заяви [PERSON] \~є підставними\~в повній\~мірі та\~такими,\~що підтверджуються\~належними доказами\~і відповідають\~інтересам дитини,\~а тому\~підлягають до\~задоволення. \~ \~ \~ \~ Факт, який просить встановити заявниця [PERSON] , є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявниці як матері малолітньої дитини, і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів дитини заявниці, у тому числі, переміщення заявниці і її дитини без нотаріальної згоди батька, заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, можливої зміни місця проживання та розвитку дитини в безпечних умовах, тощо. Іншого позасудового\~порядку встановлення\~даних фактів,\~передбаченого законом,\~немає. Встановлення даного\~факту не\~суперечить закону\~і жодним\~чином не\~порушує прав\~і законних\~інтересів інших\~осіб. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, - відсутні. При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявниці [PERSON] , що відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. VIІ. Вирішення долі судових витрат. Виходячи з вимог ч.7 ст.294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи наведено норму закону, понесений заявницею [PERSON] судовий збір необхідно залишити за такою.

Outcome: approved