Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.03.2021 [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора в якості підпису, подав та підписав в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» заявку на отримання кредиту № 102461023, та підтвердив прийняття умов кредитного договору №102461023 від 3/18/2021. Таким чином, відповідач уклав з ТОВ "Мілоан" договір про споживчий кредит № 102461023 від 18.03.2021 в розмірі 10000 грн., на умовах строковості, зворотності та платності. ТОВ «Мілоан» зобов`язання за вищевказаним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачеві грошові кошти у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. Відповідач неналежним чином виконував умови договору, тому у нього перед позикодавцем виникла заборгованість за кредитом в загальному розмірі 41380 грн. 23.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 03Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором до [PERSON] на суму 41380грн., яка складається з: 9025 грн. заборгованості за тілом кредиту; 32355 грн. заборгованості за відсотками. Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги , [PERSON] не виконав зобов`язання з повернення кредиту, відсотків за його користування , ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора (ТОВ «Мілоан»), внаслідок чого допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої складає 41380грн. Враховуючи вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати у виді судового збору на витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із позовної заяви вбачається, що 18.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №102461023 на суму 10000 грн. Договір укладався за волевиявленням [PERSON] , який подав заявку на отримання кредиту № 102461023.. Договір був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який був направлений ТОВ "Мілоан" СМС повідомленням. Відповідно до умов кредитного договору, до укладення договору відповідач отримав проект цього договору разом з додатками в електронномук вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід"ємною частиною цього договору, Правилами надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан".. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 10000грн. 23.06.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого право вимоги перейшло до нового кредитора. Станом на день передачі права вимоги сума заборгованості відповідача перед кредитором становила 41380 грн., із яких- заборгованість за тілом кредиту 9025 грн.; заборгованість за відсотками -32355 грн. Аналізуючи надані суду письмові докази, судом вствновлено, що згідно анкети- заяви на кредит №102461023 від 18.03.2021 позичальник [PERSON] подав заявку на отримання кредиту в розмірі 10000грн. строком на 10 днів, дата повернення кредиту 28.03.2021. Сума до повернення визначена 13000грн. Проценти за користування кредитом визначені 3000грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Рішенням кредитодавця умови кредитування були погоджені по заяві 102461023. Відповідно до копії індивідуальної частини договору про споживчий кредит № 102461023 від 18.03.2021 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит, але на яких умовах суду невідомо, так як копія зазначеного документа лише містить вступну частину, інша частина договору суду не надана. У зв"язку з відсутністю повного змісту договору, перевірити наявність підпису позичальнику не виявилось можливим. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №03Т від 23.06.2021р. ТОВ "Мілоан" відступило право грошової вимоги ТОВ "Діджи Фінанс " до третіх осіб (боржникеів) на суму1722227.64 грн. Згідно додатків до Договору відступленнґя прав вимоги боржники визначалася відповідно до реєстру. Однак, надані суду копії Реєстру боржників, акту приймання-передачі реєстру боржників, акту повернення права вимоги, повідомлення, акту приймання -передачі документації боржників, гарантійного листа, жодних віджомостей в зазначених документах не внесено. Дані документи підписані керівниками ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінас", але містять пусті бланки. Звертаючись до суду, позивач подав позовну заяву з додатками через систему "Електронний суд". Приймаючи справу від Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області,за підсудністю, канцелярією Доманівського районного суду Миколаївської області встановлено, що при надходженні справи №533/23374/24-Е , при перегляді прикріплених файлів було встановлено їх відсутність згідно додатку до позовної заяви, про що складено акт №5 від 07.04.2025 . Після відкриття провадження до початку судового розгляду , судом були виявлені недоліки позовноїх заяви та відсутність письмових доказів, які були зазначені в позові, про що була винесена ухвала про залишення позову без руху від 17.06.2025 , з наданням терміну для їх усунення. Однак, посилаючись на правові підстави вимоги про стягнення кредитної заборгованості, позивачем не долучені докази, які підтверджують обставини ,викладені у позовній заяві. Зі змісту заяви про усунення недоліків від 19.06.2025 вбачається,що позивач , на підтвердження факту отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] , вказує в якості доказу платіжне доручення №26071849, на підставі якого відповідачу перераховано кредитні кошти на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 10 000грн.Вказане платіжне доручення до матеріалів справи не долучено. Крім того, представник позивача подав клопотання про витребування доказів від банка-емітента, а саме виписку по рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім"я [PERSON] на підтвердження отримання та користування кредитними коштами. З витребуваної ухвалою суду інформації вбачається ,що в АТ "ПриватБанк" на ім"я [PERSON] емітовано рахунок , зокрема, карту № [NUMBER] , про що свідчить виписка по рахунку за період з 18.03.2021 -25.03.2021 . Досліджуючи вказану виписку, судом не виявлено зарахування 18.03.2021 на рахунок № [NUMBER] кредитних коштів в сумі 10 000грн на підставі платіжного доручення №26071849. На вказану дату зарахування коштів на рахунок відповідача здійснювалося, але за іншими призначеннями. Таким чином, долучені до матеріалів справи письмові докази не підтверджують обставини, викладені у позовній заяві, а саме- укладення між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] кредитного договору на споживчі цілі, підписання даного договору відповідачем електроннним підписом, а також зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, саме- кредитодавцем ТОВ "Мілоан". Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини першої та другоїстатті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно частин 1 та 2статті 639 Цивільного кодексу Українидоговір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з частин 1, 2статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію`передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , відповідно не доведена наявність і заборгованості за даним договором, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ч., 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Оскільки, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, понесені позивачем витрати покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed