Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» (Київська область, Бучанський район с. Петропавлівська Борщагівка, 26) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за спожитий природній газ. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу по об`єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Споживач приєднався до умов Типового договору постачання природного газу ТОВ «Черкасигаз збут», присвоєно ЕІС-код 56ХМ38А154597301, особовий рахунок № [NUMBER] . Свого обов`язку щодо проведення оплати за спожитий природний газ належним чином не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед ТОВ «Черкасигаз збут» утворилася заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.12.2019 по 30.04.2022 в сумі 55\~677,30 грн. Між ТОВ «Черкасигаз збут» та ТОВ «Холд Лімітед» 05.07.2024 укладений Договір про відступлення права вимоги № 05/07-24, на підставі якого позивач набув право вимоги заборгованості, строк оплати якої настав, яка виникла за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» і споживачами, у тому числі і право вимоги до відповідача по заборгованості в сумі 55\~677,30 грн. Посилаючись на приписи ЦК України, постанови КМ України № 206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 68\~272,28 грн, із яких основний борг 55\~677,30 грн, 3 % річних у сумі 2\~420,82 гр, інфляційні втрати в сумі 10\~174,16 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08..2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу надано термін для подачі відзиву на позовну заяву позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подавала, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, що стверджується довідками Укрпошти. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №\~911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17\~(П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, на офіційному веб-сайті Соснівського районного суду міста Черкаси було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. 28.09.2016 відповідачкою [PERSON] підписана заява-приєднання до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно цієї заяви відповідач, як споживач природного газу, приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам до приватного будинку за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Ця заява є договором приєднання. Відповідно до статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 статті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статтей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Факт приєднання споживача [PERSON] до умов типового договору постачання природного газу підтверджується власноручно підписаною останньою заявою-приєднання від 28.09.2016. ТОВ "Черкасигаз збут» виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а саме здійснило постачання природного газу до будинковолодіння відповідача, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Проте, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо оплати послуг за спожитий природний газ, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.12.2019 по 30.04.2022 в сумі 55\~677,30 грн. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальн іпослуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 05.07.2024 між ТОВ "Черкасигаз збут" та ТОВ "Холд Лімітед" укладений Договір про відступлення права вимоги № 05/07-24. Згідно цього договору ТОВ "Черкасигаз збут", як Первісний кредитор, відступив, а ТОВ "Холд Лімітед", як Новий кредитор, прийняв право вимоги заборгованостей, строк оплати яких настав, які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» і споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку № 1 до цього Договору. Відповідно до Акту приймання-передачі права вимоги від 27.11.2024 до Договору про відступлення права вимоги № 05/07-24 від 05.07.2024 ТОВ "Черкасигаз збут" передало, а ТОВ "Холд Лімітед" прийняло право вимоги згідно з Реєстром боржників. Копією витягу з реєстру боржників від 27.11.2024 до акту приймання-передачі права вимоги від 27.11.2024 до Договору про відступлення права вимоги №05/07-24 від 05.07.2024, позивач набув право вимоги до відповідача на загальну суму 55\~677,30 грн. Згідно із ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язаннів обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині та необхідність стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.12.2019 по 30.04.2022 в сумі 55\~677,30 грн. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення із відповідача на користь позивача за період із 30.12.2023 по 11.06.2025 нарахованих позивачем 3 % річних у сумі 2\~420,82 грн, інфляційних втрат у сумі 10\~174,16 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річнихта інфляційних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц. Суд ураховує положення ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, ці правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Ураховуючи, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Водночас, Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022від 24.02.2022«Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який триває на даний час. Згідно з п. 1 Постанови КМУ№ 206від 05.03.2022«Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 24.02.2022. Пунктом 3 Постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023,абз.1п.1постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» внесено зміни, які полягають в тому, що з 30.12.2023 заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливі бойові дії) або тимчасово окупованих територій. Нерухоме майно відповідача знаходиться на території, на якій не ведуться бойові дій та не є тимчасово окупованою. ТОВ «Холд Лімітед» при здійсненні розрахунку боржника індексу інфляції та 3 % річних врахувало положення Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022, зробивши розрахунок за період з 30.12.2023 по 11.06.2025. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним,додатковим до основного,залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт43 мотивувальної частини постанови). Враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, оскільки позивачем підтверджено факт неналежного виконання зобов`язання відповідачкою, наявність боргу в сумі 55\~677,30 грн, який не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір нарахованих позивачем сум боргу, інфляційних та 3% річних, заявлених позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ "ХОЛД ЛІМІТЕД" заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 68\~272,28 грн, із яких основний борг 55\~677,30 грн, 3 % річних у сумі 2\~420,82 гр, інфляційні втрати в сумі 10\~174,16 грн . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028 грн,

Outcome: approved