Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 12.08.2025 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 658645 від 16.07.2021 в розмірі 18064,90 грн, яка складається з заборгованості: за тілом кредитом 8169,79 грн та за відсотками 9895,11 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 16.07.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №658645, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у розмірі 13125,00 грн строком на 730 днів з кінцевим терміном повернення 16.07.2023 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за перший день користування 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту, - 85 % річних. Позивач в позові вказує, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників, у тому числі, за споживчим договором №658645від 16.07.2021, боржником за яким є [PERSON] . Згідно з Договором відступлення права вимоги сума заборгованості перед новим кредитором становить 18064,90 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту\~ 8169,79 грн; заборгованість за відсотками 9895,11 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2025 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі неодноразово направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 50), отримана нею, про що свідчить її підпис в повідомленні про вручення поштового листа (а.с. 56). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяви по суті справи до суду також не надходили. Відповідач, отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено,\~що 16.07.2021\~між ТОВ\~«Слон кредит»\~та [PERSON] \~був укладений\~договір №658645\~про надання\~споживчого кредиту, який власноручно підписаний відповідачем (а.с. 18-20). Відповідно до п. 1.2 договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.3, 1.4 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 13125,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 16.07.2023 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору (далі - графік платежів). Зі змісту пункту 1.5, 1.7, 1.8 договору вбачається, що тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних) (далі\~проценти за перший день користування кредитом); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (далі - поточні проценти). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 204,49% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 30395,75 грн. В пункті 2.1. договору погоджено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх виплати/видачі/тримання: у розмірі 10500,00 гривень на користь споживача за реквізитами UА243005280000029090455007281 з подальшою видачею у готівковому порядку через каси відділень кредитного посередника після звернення споживача за отриманням готівки до такої каси кредитного посередника; у розмірі 2625,00 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. На виконання умов договору 16.07.2021 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 10500,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №950 від 16.07.2021 (а.с. 34). Таким чином, судом встановлено, що між позивачем і відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за їх користування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28.08.2023\~між ТОВ\~«Слон Кредит»\~та ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~укладений договір\~факторингу №2808-23, відповідно до якого ТОВ «Слон\~Кредит» передало (відступило) ТОВ «Діджи\~Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача за договором №658645 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 в сумі 18064,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8169, 79 грн та заборгованості за відсотками - 9895,11 грн, що підтверджується змістом самого договору та Витягу з додатку до цього Договору (а.с. 9, 12, 27-32). Частиною 1 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Діджи\~Фінанс» перейшло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~договором №\~658645\~про споживче\~кредитування від\~16.07.2021.\~ Проаналізувавши надані\~позивачем докази\~в їх\~сукупності на\~предмет їх\~належності,\~достовірності,\~достатності та\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 658645 про надання споживчого кредиту від 16.07.2021 підлягають задоволенню з підстав, наведених вище по тексту рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8169,79 грн, відсотками за користування кредитом 9895,11 грн, що разом становить 18064,90 грн. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 6000,00 грн підтверджено змістом договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М., детальним описом виконаних робіт від 30.05.2025, додатковою угодою №658645 від 30.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025, актом на підтвердження надання правничої (правової) допомоги від 30.05.2025 (а.с. 10, 14-17, 33). Обсяг виконаних адвокатом робіт підтверджується матеріалами справи. Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи категорію і складність справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позовні вимоги задоволено; суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача 6000,00 грн витрат на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами. На підставі статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved