Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дітьми трьох років. Позовна заява обґрунтована тим, що з 14.04.2022 позивачка перебуває в шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою. Позивачка стверджує, що відповідач є військовослужбовцем Національної гвардії України, в/ч [NUMBER] , отримує заробітну плату, інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати матеріальну допомогу на її користь на її утримання до досягнення дітьми трьох років. Позивачка зазначає, що вона працює та отримує заробітну плату, якої їй недостатньо для утримання та виховання дітей, а тому вона потребує допомоги. У зв`язку з тим, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей та кошти на утримання позивачки не регулярно та не в повній мірі, позивачка змушена звернутись до суду з позовом. Посилаючись на викладені обставини, просить позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на її користь на її утримання щомісячно 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми трьох років, тобто до [INFO] , починаючи з дня подання позову до суду. Ухвалою судді від 01.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.10.2025 відповідач [PERSON] особисто отримав копію позовної заяви з додатками до неї, копію ухвали про відкриття провадження, судову повістку про виклик до суду на 28.10.2025. 02.10.2025 до суду надійшла заява адвоката Мельникової А.А. про її вступ у справу як представника позивача. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачка офіційно працевлаштована, ніяких захворювань не має, має повну працездатність. Зазначив, що сплачує аліменти на дітей, позивачка їх отримує в повному обсязі. Окрім цього відповідач має свої фінансові зобов`язання у вигляді сплати кредиту за авто та оренду квартири. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 14.04.2022 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зареєстровано шлюб, актовий запис №200, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Позивачка [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , про що свідчать витяги з реєстру територіальної громади. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі статтею 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідач у своїй заяві зазначив що вже сплачує аліменти на дітей та має власні фінансові зобов`язання, однак жодних доказів на підтвердження цих фактів не надав, як і не надав доказів неможливості утримувати позивачку до досягнення дітьми трьохрічного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, відповідно, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення спільними дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, щомісячно з дня подачі позову, а саме з 27.08.2025 та до досягнення дітьми трьохрічного віку, тобто до [INFO] . В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180 - 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved