Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивачі звернулись з позовною заявою до Диканського районного суду Полтавської області в якій просять визнати за ними право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку, зокрема за позивачем [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері, а за позивачкою [PERSON] , як за спадкоємцем після смерті батька. В обґрунтування позову вказують, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , має статус колишнього колгоспного двору. Членами такого колгоспного двору були померлий [INFO] [PERSON] , який був головою колгоспного двору, та померла [INFO] [PERSON] (дружина), яка являлась членом такого двору. Після смерті [PERSON] спадщину як спадкоємець за законом, в тому числі і на належну частину вказаного вище нерухомого майна, шляхом подання відповідної заяви про прийняття спадщини, прийняв її син позивач по справі [PERSON] . Разом з тим, від прийняття такої у встановленому законом порядку, шляхом подання відповідної заяви відмовились її чоловік, нині померлий [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] . В той же час, після смерті [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла дочка померлого позивачка [PERSON] . Заяви про відмову у прийнятті спадщини після смерті батька до нотаріальної контори подали син [PERSON] та син [PERSON] позивач у справі. Однак, в органами БТІ право власності на вказаний будинок зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] , та не включено до такого іншого члена колгоспного двору [PERSON] , що унеможливлює отримання позивачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, а позивачці [PERSON] після смерті батька відповідно. Вказані вище обставини і слугували підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. 02.09.2025 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та призначено по такій підготовче судове засідання. 30.09.2025 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачі\~ [PERSON] та [PERSON] \~не з`явились, подали заяви в яких вказують, що позовні вимоги підтримують, а розгляд справи по суті просять провести у їх відсутність. Представник відповідача Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області в підготовче засідання не з`явився, вказаним органом надіслано на адресу суду відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов в повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника. Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. як третя особа по справі, яка не заявляє самостійних позовних вимог, до суду не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, заперечення щодо позову відсутні. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, суд провів розгляд справи у відсутність позивачів, представників відповідача та третьої особи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. 25.10.1989 виконавчим комітетом Водянобалківської сільської ради народних депутатів видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , який визначений головою колгоспного двору. (а.с. 25). Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] , станом на 25.10.1989 відносився до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а його членом дружина [PERSON] (а.с.34). Відповідно до листа ПП Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 31.12.2012 за реєстровим № 1 зареєстровано право власності за адресою [ADDRESS] за головою колгоспного двору [PERSON] (а.с.32) Згідно технічного паспорта, виданого 27.02.2020 приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, гаражу літ.Б, сараїв літ. В, Д, погреба літ.в, вбиральні літ. Г, воріт огорожі №1, огорожі № 2 (а.с.27-28). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.а п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Окрім цього, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. З досліджених матеріалів справи, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , не втратили своє право на свою частку у майні колгоспного двору після припинення існування колгоспного двору. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Згідно ст.120 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення майнових прав на спірне будинковолодіння, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 121 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних - ст. 123 ЦК Української РСР. Таким чином, виходячи з рівності часток в майні колгоспного двору - житловому будинку по [ADDRESS] , всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/2 частині, як [PERSON] так і [PERSON] [INFO] в смт. Диканька Диканського району Полтавської області померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (була членом колгоспного двору) (а.с. 35). Як вбачається з належно завіреної копії свідоцтва про смерть, [INFO] в смт. Диканька Диканського району Полтавської області помер [PERSON] , який був головою колгоспного двору. Однак у встановленому законом порядку [PERSON] та [PERSON] не встигли зареєструвати своє право власності на належні їм по частині колгоспного двору. Нині померлі [PERSON] та [PERSON] хоча за життя і не встигли оформити фактично належні їм по 1/2 частині житлового будинку, однак володіли ними на законних підставах, тому таке майно є спадковим майном, яке відкрилось після їх смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ст. 1261 ЦК України. Судом встановлено, що нині померла [PERSON] проживала по [ADDRESS] , разом з нею на день її смерті проживали та були зареєстровані за вказаною адресою чоловік [PERSON] та її син [PERSON] (а.с.36). З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, заведеної відносно майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається наступне. [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , оскільки являвся її сином, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 59). [PERSON] до своєї смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані чоловік [PERSON] та син [PERSON] , якиц помер [INFO] (а.с. 18, а.с. 55 зворот). [PERSON] , який являвся сином нині померлої [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, як спадкоємець за законом першої черги, та 05.06.2015 подав відповідну заяву, посвідчену секретарем виконкому Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області (а.с.51). Кім цього, у матеріалах спадкової справи знаходиться заяви про відмову у прийнятті спадщини, спадкоємцями за законом першої черги, подані чоловіком померлої [PERSON] та дочкою [PERSON] .. В той же час, сином померлої [PERSON] позивачем по справі [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємцем першої черги. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не складала (а.с.54 зворот). Однак, позивачу [PERSON] , відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку спірного будинковолодіння, через неможливість визначення всіх членів колгоспного двору та належності їм часток в майні. Оскільки, спадкодавиця [PERSON] не виготовила правовстановлюючих документів на належну їй частку вищевказаного будинку, що унеможливлює спадкоємцем [PERSON] отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану спадкову масу, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за останнім, в порядку спадкування за законом, права власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння, що належало [PERSON] . Стосовно позовних вимог [PERSON] , суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється дочкою нині померлого [PERSON] (а.с.75), а отже у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею за законом першої черги, після смерті останнього. З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що у такій міститься заява про відмову у прийнятті спадщини, поданої від сина [PERSON] (а.с. 78 зворот) та [PERSON] (а.с.81). Разом з тим, [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] (а.с.72). Заповіт [PERSON] за життя не складався. Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Разом з тим, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірного будинковолодіння, оскільки таке має статус колишнього колгоспного двору, що в свою чергу унеможливлює визначити всіх членів такого та належності їм часток в майні. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] не виготовив правовстановлюючих документів на належні йому 1/2 частин вищевказаного будинку у майні колишнього колгоспного двору, внаслідок чого не можливо вирішити питання прийняття спадщини в позасудовому порядку після його смерті, суд вважає за можливе, визнати за позивачкою [PERSON] , в порядку спадкування за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку, право власності на 1/2 частини спірного спадкового будинковолодіння, що належала померлому. Отже, позовні [PERSON] вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved