Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.04.2023 року визнано за ним та відповідачкою право власності по частині на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2024 року визнано за ним та відповідачкою право власності на частини автомобіля марки «Toyota Corolla», 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] . Зазначив, що він не має доступу до квартири, оскільки відповідачка не дає йому ключів від вхідних дверей у квартиру, його прохання та письмові звернення з цього приводу відповідачка ігнорує. Додав, що його представник звернувся до ТСЦ 6348 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях з заявою про державну реєстрацію транспортного засобу "Toyota Corolla", 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] згідно постанови Дніпровського апеляційного суду про поділ майна подружжя від 18 вересня 2024 року, справа № 629/3710/20. Однак, у перереєстрації транспортного засобу за ним - відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової заяви відповідача як співвласника автомобіля. Крім того, відповідачка чинить перешкоди у користуванні автомобілем, оскільки не дає йому ключів від автомобіля та заховала його, не дає ним користуватись, прохання та письмові звернення ігнорує. Він звертався до ДВС з приводу виконання рішення суду щодо надання допомоги у реєстрації транспортного засобу, проте згідно повідомлення Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 лютого 2025 року №12557/26.12-30/4 було повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, вказуючи на те, що постанова Дніпровського апеляційного суду за №629/3710/20 від 18.09.2024 не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Крім того, ним було подано заяви до Лозівського РВП з приводу невиконання рішення суду відповідачем щодо ненадання доступу до квартири та автомобіля. Враховуючи викладене, просив: усунути йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] загальною площею 49,2 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м. шляхом зобов?язання відповідачки надати йому ключі від усіх замків до вказаної квартири, та не чинити йому перешкоди у користуванні зазначеним майном; усунути йому перешкоди у користуванні автомобілем "Toyota Corolla", 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , шляхом встановлення порядку користування спільним автомобілем та зобов?язати відповідачку надати нотаріально засвідчену письмову заяву для Територіального сервісного центру 6348 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях щодо державної реєстрації транспортного засобу автомобіля "Toyota Corolla", 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] за ним як співвласником, передати йому автомобіль, другий комплект ключів від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, не чинити йому перешкоди у користуванні зазначеним майном; встановити такий порядок користування спільним майном - автомобілем "Toyota Corolla", 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] , після набрання рішенням суду законної сили - передати автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та другим комплектом ключів від автомобіля у користування йому, наступний місяць за попереднім - передати автомобіль разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу у користування відповідача, в подальшому - користуватись автомобілем почергово, з передачею майна щомісяця. Також просив стягнути з відповідачки на свою користь витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім того, пояснив, що автомобіль "Toyota Corolla", 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] згідно копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2024 року у справі № 629/3710/20 зареєстрований за [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, відповідачка надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. За змістом відзиву на позовну заяву відповідачка заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначила, що позивач заявляючи позовну вимогу щодо усунення перешкод у користуванні квартирою не надає належних та допустимих доказів, які б чітко підтверджували здійснення перешкод у користуванні майном з її боку. Додала, що позивач не довів можливості встановлення судом порядку користування між сторонами у справі спірною квартирою у запропонований ним спосіб, не замовив та не надав суду висновок експерта для визначення можливих варіантів встановлення порядку користування спірною квартирою, відповідно до розміру його частки у праві власності. Щодо позовної вимоги позивача, про надання письмової нотаріально засвідченої заяви для ТСЦ 6348 РСЦ ГСЦ МВС в Харківський, Полтавській та Сумській областях щодо державної реєстрації транспортного засобу автомобіля Toyota Corolla 2013 року випуску державний номер [NUMBER] за позивачем, як співвласником, зазначила, що дана позовна вимога взагалі не пов?язана із порядком користування спірним майном, адже остання полягає у вчиненні дії щодо оформлення права власності на спірний автомобіль. Додала, що вона несе на собі тягар утримання квартири, сплачувала комунальні платежі за спожиті комунальні послуги та проводила поточний ремонт спірної квартири, зауважила, що у них з позивачем є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на повному її утриманні, дитина зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи інтереси дитини просила, залишити їй частку позивача у квартирі та надати їй у користування квартиру, частку автомобіля Toyota Corolla 2013 року випуску державний номер [NUMBER] , яка їй належить залишити позивачу. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного\~захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,\~свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права\~у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.04.2023 року визнано за сторонами по справі право власності по частині на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-21). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2024 року визнано за сторонами по справі право власності по частини автомобіля марки «Toyota Corolla», 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] (а.с.37-43). \~ \~ \~ \~ [PERSON] як представник [PERSON] зверталась 05.12.2024 до ТСЦ МВС№6348 РСЦ ГСЦ МВС в Харківський, Полтавській та Сумській областях з заявою щодо державної реєстрації транспортного засобу автомобіля Toyota Corolla 2013 року випуску державний номер [NUMBER] , однак їй було відмовлено у зв`язку з неявкою [PERSON] та відсутністю її нотаріальної письмової заяви (а.с.55-57). Позивачем на\~ім`я відповідачки\~направлялись заяви\~від 26.11.2024\~року та\~01.12.2024\~року з\~проханнями надати\~доступ до\~квартири,\~розташованої \~за адресою: [ADDRESS] (а.с.58-63). Позивач звертався до Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про прийняття на примусове виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2024 року, проте повідомленням Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.02.2025 року повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання (а.с.71-72). Також позивач\~звертався до\~Лозівського РВП\~ГУ НП\~в Харківській\~області з\~заявами про\~внесення відомостей\~до ЄРДР\~у зв`язку\~з угоном\~транспортного засобу\~«Toyota\~Corolla»,\~2013\~року випуску,\~державний номер\~ [NUMBER] ,\~внесення відомостей\~до ЄРДР\~за фактом\~незаконного проникнення\~до його\~житла за\~адресою: [ADDRESS] , та внесення відомостей до ЄРДР за фактом надання йому доступу до його житла за адресою: [ADDRESS] , та за фактом притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України (а.с.78-86). З копії витягу з ЄРДР №12024226110000437 від 31.10.2024 року вбачається, що 30.10.2024 року до СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява [PERSON] , який просить виконати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.10.2024 року (а.с.73). 01.11.2024 року [PERSON] звернувся до Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області з заявою про виконання ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.10.2024 року №1-кс/629/1591/24, вказана заява внесена до ЄРДР за №12024226110000440 (а.с.74). Відповідно до копії витягу з ЄРДР №12024221110001368 від 24.12.2024 року 23.12.2024 року до Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області надійшла ухвала суду №629/7544/24 від 19.12.2024 року про внесення відомостей до ЄРДР на скаргу [PERSON] (а.с.76). 31.12.2024 року до ЄРДР були внесені відомості за номером 12024221110001383 за ч.1 ст.382 КК України, що підтверджується копією витягу (а.с.77). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 133). Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №1028 від 20.10.2020 року визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с.132). Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади від 13.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.134). Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається\~\~в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини\~\~і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом\~\~і загальними принципами міжнародного права. За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведеною нормою матеріального права визначено право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та у разі необхідності, зняття особи з реєстраційного обліку, проте це право залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового чи цивільного законодавства. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20). Згідно зі статтею 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання\~\~в них. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Звертаючись до суду із вказаним позовом, [PERSON] посилається на те, що він є власником частини спірної квартири та має намір у ній проживати, проте [PERSON] , яка є його колишньою дружиною, не дає йому ключі від вхідних дверей у квартиру. Його прохання та письмові звернення з цього приводу вона ігнорує, таким чином чинить йому перешкоди у користуванні\~та розпорядженні вказаним нерухомим майном. Судом встановлено, що\~сторони по справі є власниками по частині на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] згідно Постанови Дніпровського апеляційного суду від 11.04.2023 року у справі № 629/3710/20. Також суд встановив, що [PERSON] фактично у спірній квартирі не проживає, не має можливості потрапити до неї через відсутність ключів від вхідних дверей, з приводу чого він неодноразово на адресу відповідачки надсилав заяви з проханнями надати доступ до квартири, та звертався до правоохоронних органів. [PERSON] в свою чергу у відзиві на позовну заяву заперечувала проти задоволення позову, що, також свідчить про те, що вона чинить позивачу перешкоди у користуванні житлом. Враховуючи ці обставини суд вважає, що наявні підстави для задоволення вимоги про\~зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні спірною квартирою шляхом надання позивачу екземпляру ключів від дверей зазначеної квартири, а у випадку їх відсутності - можливості зробити копії, а також забезпечення можливості вільно та доступно нею користуватися у будь-який час. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024\~року\~\~у\~справі № 343/136/21 (провадження № 61-17375св23). Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не доведено можливості встановлення судом порядку користування між сторонами у справі спірною квартирою, не надано висновку експерта стосовно визначення можливих варіантів встановлення порядку користування спірною квартирою, відповідно до розміру його частки у праві власності, оскільки позовна вимога у цій справі про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зобов?язання відповідачки надати йому ключі від усіх замків до вказаної квартири, та не чинити йому перешкоди у користуванні зазначеним майном, а не про визначення порядку користування квартирою. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 487/3769/20 (провадження № 61-7928св22) зроблено висновки про те, що володіння та користування спільним майном здійснюється усіма його співвласниками за спільного згодою, тобто в результаті досягнення консенсусу. У тому ж разі, якщо такої згоди сторони не досягли, спір щодо порядку володіння та користування спільним майном повинен вирішуватися судом. Отже, у разі коли існує між співвласниками спір з приводу порядку користування та володіння спільним майном, суд має вирішити такий спір щодо суті, визначивши певний порядок користування спільним майном для його співвласників, які в позасудовому порядку не досягли згоди з приводу користування та управління ним. Дійсно, первинне значення у врегулюванні правовідносин між співвласниками має їх домовленість, яку не може підміняти рішення суду, проте у разі виникненні конфліктної ситуації, що унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд з метою забезпечення рівної реалізації співвласниками їх прав. Матеріалами справи підтверджено, що сторони не досягли домовленості щодо порядку та способу спільного користування спірним автомобілем, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом.\~Тож такий спір підлягає вирішенню саме судом. Спірний автомобіль є неподільною річчю, перебуває у спільній частковій власності сторін та у фактичному й постійному володінні і користуванні [PERSON] (вказана обставина не оспорювалась відповідачкою), що обмежує права позивача як рівноправного співвласника на користування належним йому майном. Отже,\~спір,\~який виник\~між сторонами,\~щодо користування\~спільним майном,\~яке є\~неподільним,\~може бути\~вирішено у\~спосіб,\~обраний позивачем,\~шляхом зобов`язання\~усунути перешкоди\~та визначення\~порядку користування\~автомобілем помісячно.\~Суд відхиляє\~запропонований \~відповідачкою порядок\~користування майном,\~а саме: частини квартири [ADDRESS] залишити у користування [PERSON] та її доньки [PERSON] , та частини автомобіля марки «Toyota Corolla», 2013 року випуску, державний номер [NUMBER] залишити у користуванні [PERSON] , з огляду на ту обставину, що стосовно квартири сторони не подавали до суду позову про визначення порядку її користування та відповідно такий спір не вирішується судом, а позивач наполягає на вирішенні спору про визначення порядку користування саме автомобілем, та проти запропонованого відповідачкою порядку користування майном з урахуванням квартири заперечує. Під час розгляду судом справи відповідачка пропозицій щодо врегулювання спору та власних варіантів усунення порушень шляхом визначення порядку спільного користування автомобілем не надала, порушені права позивача не відновила. З огляду на те, що спірний автомобіль перебуває у спільній частковій власності сторін і згоди щодо порядку користування цим транспортним засобом вони не можуть досягнути, а також

Outcome: partial