Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» Варшавський К. звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначав, що 24.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №28423-05/2024. Відповідно до умов договору Товариство надає позичальнику кредит у розмірі 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надається строком на 120 днів. Розмір процентної ставки 1,5 % на день. Представник позивача вказував, що на виконання умов договору ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредитів виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29.08.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за договорами, у тому числі за договором, укладеним з [PERSON] , в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Стар Файненс Груп», визначеними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №28423-05/2024 від 24.05.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» складає 29700,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 10000 грн; заборгованість за відсотками 14700,00 грн; неустойка 5000 грн. Всупереч умовам кредитних договорів відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредитах та процентам у строк, вказаний у договорах, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. З врахуванням викладеного вище, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором №28423-05/2024 від 24.05.2024 у розмірі 29700,00 грн та понесені судові витрати. Відповідач відзиву до суду не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенка О.М. від 16.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України\~постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 24.05.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №28423-05/2024. Відповідно до умов договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 10000 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Кредит надається строком на 120 днів із застосуванням процентної ставки 1,50 % на день. Свої зобов`язання за кредитним договорам ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало та надало відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на картку, зазначену в заяві-анкеті клієнта [PERSON] 4441-11хх-хххх-8508 в сумі 10000, що підтверджується копією інформації про транзакцію товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» №20250319-8 від 19.03.2025 року. 29.08.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір Факторингу №01.02-26/24, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Стар Файненс Груп», визначеними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від29.08.2024 року до договору факторингу №01.02.-26/24 від 29.08.2024 року, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №28423-05/2024 від 24.05.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Свеа Фінанс» складає 29700,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 10000 грн; заборгованість за відсотками 14700,00 грн; неустойка 5000 грн. 4. Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Отже, суд вважає, що позивач довів факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання електронного кредитного договору між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] ТОВ «Стар Файненс Груп», правонаступником якого у зобов`язанні є ТОВ «Свеа Фінанс», належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач [PERSON] отримавши кредитні кошти, належним чином свої зобов`язання за кредитом не виконує. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо наявності у нього перешкод у реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки кредитора, ним не оспорюється розмір розрахунку заборгованостей за кредитним договором. Натомість, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив погашення кредитної заборгованості, ані на рахунки ТОВ «Свеа Фінанс», ані на рахунки попереднього кредитора. Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за кредитним договором №28423-05/2024 від 24.05.2024 року у розмірі 24700,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 10000 грн; заборгованість за відсотками 14700,00 грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою у вказаному кредитному договорі в розмірі 5000 грн, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих таперехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Стар Файненс Груп» [PERSON] , тобто станом на 24.05.2024 року,так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені)з а таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами,нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у частині стягнення неустойки за кредитним договором №28423-05/2024 від 24.05.2024 року в розмірі 5000 грн, слід відмовити. 5. Судові витрати Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позов ТОВ «Свеа Фінанс» задоволено частково на суму 24700,00 грн. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (24700 грн х 100 : 29700 грн = 83, 16 %), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 2014, 47 грн. (2422,40 х 83,16 : 100) слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 15, 16, 205, 207, 512, 514, 516, 526, 527, 530, 610, 612, 626-628, 1046, 1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078, 1084 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279, 280-284, 354, п.15.5, 18 Перехідних положень ЦПК України, суд,

Outcome: partial