Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

В листопаді 2025 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту володіння житловим будинком на праві власності, в якій просив встановити факт володіння [PERSON] житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2001 року Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області. Заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2001 року Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області заявник є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , однак оригінал вказаного свідоцтва був втрачений. Дублікат зазначеного свідоцтва заявник не може, оскільки в архівній справі, яка знаходить в КП «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради відсутній документ, що встановлює право власності на вищезазначене нерухоме майно. У зв`язку з наведеними обставинами, заявник просить суд встановити факт володіння ним житловим будинком на праві власності. Заявник в судовому засіданні подану заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/004165138 від 28 березня 2025 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді з КП «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради №1160 від 25 липня 2024 року, згідно даних з архіву КП «БТІ» станом на 31 грудня 2012 року архівна справа №28 за адресою: [ADDRESS] виготовлена 02 липня 2001 року на замовлення [PERSON] . В примітці зазначено, що документ, який встановлює право власності на нерухоме майно, в архівній справі відсутній. Згідно інформаційних витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07 жовтня 2025 року, в зазначених реєстрах відсутня інформація про право власності, інші речові права, іпотеки на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також в даних реєстрах відсутня інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, які зареєстровані за особою [PERSON] . Відповідно до довідки з архівного відділу Дніпровського районної державної адміністрації Дніпропетровської області №9-736/04-24-25 від 17 жовтня 2025 року, переглянутим рішенням фонду 191 «Дніпропетровська районна рада» Дніпропетровського району Дніпропетровської області за січень-серпень 2001 року, рішень про передачу у приватну власність будинку гр. [PERSON] , в [ADDRESS] не виявлено. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1\~ст.\~293\~ЦПК України\~встановлено,\~що окреме\~провадження -\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Пунктом 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Судом встановлено, що з тих доказів, які знаходяться в матеріалах справи неможливо встановити, що нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] належить заявнику - [PERSON] . Також, в архівах БТІ та районної ради відсутні документи, на підставі яких оформлювалось право власності на зазначене нерухоме майно. Більше того, в державних реєстрах взагалі відсутня інформація про володіння [PERSON] , будь яким, нерухомим майном, а тому в суду відсутні підстави вважати, що заявник дійсно володів житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . На підставі наведеного, заява про встановлення факту володіння житловим будинком на праві власності не підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed