Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 травня 2018 року вона уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 305. Від спільного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя\~з відповідачем\~не склалося\~через відсутність\~взаєморозуміння,\~систематичних сварок,\~що виникали\~на побутовому\~ґрунті з\~різного роду\~причин.\~На даний\~час подружні\~відносини між\~ними припинені,\~спільне господарство\~не ведуть\~та проживають\~окремо.\~Збереження шлюбу\~вважає недоречним\~і відновлювати\~подружні стосунки\~із відповідачем\~не бажає,\~оскільки це\~суперечить їх\~інтересам.\~Зважаючи на\~те,\~що їх\~шлюб існує\~формально,\~позивачка просила\~його розірвати. Водночас просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29 липня 2025 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. За ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29 вересня 2025 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання по справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте від представника останньої [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підгримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в т.ч. і через офіційний сайт Судової влади, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивачки, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), тобто сторони, 03 травня 2018 року уклали шлюб, який був зареєстрований Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 305. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з установлених обставин справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечать їх інтересам, у зв`язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення, суд вважає недоцільним, оскільки у цьому сторони не зацікавлені та з даного приводу сторонами клопотання не заявлялося. Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, також підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ст. 137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує :1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З урахуванням зазначеного, суд зауважує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція, платіжне доручення або інший банківський документ). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких витрат. Така правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16. Як встановлено судом, позивачкою, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, надано договір про надання правової допомоги від 05.06.2025 року укладеного із адвокатом Суліменко Т.А., акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 05.06.2025 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 05.06.2025 року на підставі якого від [PERSON] адвокатом прийнято кошти у розмірі 9000 грн. Такий розмір витрат суд вважає співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Таким чином, з відповідача слід стягнути на корить позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. Крім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 56, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved