Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 924759880 від 08.05.2021 року в розмірі 25867 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Позов обґрунтований тим, що 08.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 924759880 на суму 8000 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису, яким погоджено всі істотні умови кредитування, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідачем договір підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора MNV6Z74Z. Укладенню названого кредитного договору перебували такі дії позичальника. Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua та зареєструвався, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, після чого пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід?ємною частиною Кредитного договору, отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору, а також надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Одразу після вчинення дій відповідача, в той же день, 08.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав свій обов`язок та через банк провайдер перерахував на платіжну картку відповідача № 5457-08ХХ-ХХХХ-1021, вказану останнім у заявці при укладенні Кредитного договору суму грошових коштів у розмірі 8000 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, до якого в подальшому укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії цього Договору факторингу. Таким чином, первісним кредитором було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 924759880 від 08.05.2021 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступив, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» набув право грошової вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, згідно з умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 924759880 від 08.05.2021 року. Згідно з реєстром боржників №б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» становить 25867 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17867 грн - заборгованість за відсотками. Разом із позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було заявлено клопотання про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк», який являється банком-емітентом картки № [NUMBER] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 10.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у порядку статті 84 КПК України. 26.09.2025 року, на виконання названої ухвали суду, представником АТ КБ «ПриватБанк» Теличко М.В. надано витребувану судом інформацію, а також виписку по банківському рахунку № [NUMBER] за період з 08 по 13 травня 2021 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Зокрема, надіслані за місцем реєстрації відповідача рекомендовані листи з копією ухвали про відкриття провадження у справі, з повідомленнями про розгляд справи, [PERSON] не були вручені, а поштові відправлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд судом цивільної справи, учасником якої він є. Право надати відзив на позовну заяву відповідач не реалізував та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене та те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом установлено, що 08.05.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір № 924759880 у формі електронного документа з використанням електронного підпису на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику кредит на суму 8000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 11 днів від дати отримання кредиту позичальником. Відповідно до паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 924759880 від 08.05.2021 року тип кредиту - фінансовий кредит; сума/ліміт кредиту - 8000 грн; строк кредитування: до 11 днів (з можливістю продовження строку); процентна ставка, процентів річних: 543,85 %; тип процентної ставки: фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту: 839,50% річних. Відповідачем договір підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора MNV6Z74Z, який був відправлений на номер телефону [NUMBER] . Кошти перераховані на банківську картку [NUMBER] , яку відповідач [PERSON] вказав у Заявці при укладенні кредитного договору. Наданою фахівцем 3-го рівня обробки звернень клієнтів й держорганів ГО АТ КБ «ПриватБанк» випискою про рух коштів за період з 08.05.2021 року по 13.05.2021 року підтверджується факт зарахування 08.05.2021 року на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 8000 грн. Одночасно повідомлено, що інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , направляється на фінансовий номер телефону [NUMBER] , який знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України божник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, у статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Ураховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] , укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Разом із цим встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до п.2.1 якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, зазначених вказаним договором, що також погоджено сторонами у додатковій угоді № 26 від 31.12.2020 року. 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткові угоди № 19, № 26, № 27, № 31, № 32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якими погоджено продовження дії договору до 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, потім до 31.12.2023 та в подальшому до 31.12.2024 року. На підтвердження переходу права вимоги надано реєстр прав вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» № 139 від 22.06.2021 року, в якому під № 1383 боржником зазначений [PERSON] , кредитний договір № 924759880 від 08.05.2021 року, розмір заборгованості 15747 грн. Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 924759880 від 08.05.2021 року складає 25867 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17867 грн - заборгованість за відсотками. 05.08.2020 між ТОВ «ФК Онлайн Фінанс», як фактором, та ТОВ «Таліон Плюс», як клієнтом, укладений договір факторингу №05/0820-01, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги, зокрема і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] . Відповідно до п. 4.1 право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Факт переходу права вимоги підтверджується реєстром прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року, в якому під № 19592 боржником зазначений [PERSON] , кредитний договір № 924759880 від 08.05.2021 року, розмір заборгованості 25867 грн. 04.06.2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», як фактором, та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс», як клієнтом, укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за договором № 924759880 від 08.05.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . На підтвердження переходу права вимоги надано реєстр боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, в якому під № 5505 боржником зазначений [PERSON] , кредитний договір № 924759880 від 08.05.2021 року, розмір заборгованості 25867 грн, з яких 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17867 грн - заборгованість за відсотками. Згідно із ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як передбачено ч.1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно із п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.ст.514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 924759880 від 08.05.2021 року в сумі 25867 грн. Доказів виконання умов договору та погашення заборгованості, як і заперечень з приводу нарахованої заборгованості, відповідачем до суду не надано. Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач не здійснив погашення заборгованості за Договором №924759880 від 08.05.2021 року, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року з урахуванням Додаткових угод № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, № 27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року та № 32 від 31.12.2023 року, перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», а потім за договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на його користь заборгованості в сумі 25867 грн, з яких 8000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17867 грн - заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року в справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Аналогічний правовий висновок викладено і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення Європейського Суду з прав людини від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04). Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн підтверджуються: договором про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», додатком якого є протокол погодження вартості послуг; додатковою угодою № 25770561561 до Договору надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року; актом прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, з підписом сторін; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Тараненка А.І. та довіреністю, виданою 05.06.2025 року директором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопковою М.С., якою уповноважено адвоката Тараненка А.І. представляти інтереси ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в будь-яких державних та недержавних органах, організаціях, установах, підприємствах, у тому числі в судових установах і органах примусового виконання судових рішень, з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, заінтересованій особі, стороні виконавчого провадження. Надавши оцінку доказам щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значенням справи для позивача, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 7000 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved