Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Акцент-Банк»\~звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 55\~198,17 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 10.08.2023 будучи клієнтом банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір АВН0СТ155101691673861080 щодо надання останній кредиту в розмірі 30000,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 09.08.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Станом на 25.04.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 55\~198,17 грн, яка складається з: 28\~699,30 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 26\~498,87 грн загальний залишок заборгованості за процентами. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті- Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А- Банку. 20 червня 2025 року ухвалою Сквирського районного суду Київської області відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, в якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явивилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 30.08.2022 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», у якій надала свої анкетні та ідентифікуючі дані, інформацію щодо її доходів та майна, та підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.11-13). 10.08.2023 року Відповідачка у заяві про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101691673861080 від 10 серпня 2023 року просить надати їй кредит за послугою «Швидка готівка» на наступних умовах: 1. Вид кредиту послуга «Швидка готівка»; 2. Тип кредиту кредит строковий; 3. Мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; 4. Сума кредиту 30000,00 грн; 5. Строк кредиту 36 місяців з 10.08.2023 по 09.08.2026 включно; 6. Процентна ставка (фіксована) 85% на рік; 7. Комісія за надання фінансово інструменту 0,00 грн; 8. Розмір щомісячного платежу 2\~352,15 грн; 9. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155125686277; 10. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 84\~676,86 грн (а.с.16-18). У паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаного [PERSON] електронним підписом, який перевіряється відкритим ключем, зазначеним у Анкеті-заяві, наявна інформація, зокрема, про контактні дані кредитодавця та посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформація та інші важливі правові аспекти (а.с. 14-15). Згідно з наявним в матеріалах справи Меморіального ордеру N TR.31917435.40337.65455 від 10.08.2023 встановлено, що [PERSON] видано кредит згідно договору № АВН0СТ155101691673861080 від 10/08/2023 у сумі 30000,00 грн (а.с. 22). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101691673861080 від 10.08.2023 року, наданим АТ «А-БАНК», заборгованість [PERSON] перед банком станом на 25.04.2025 року становить 55\~198,17 грн, з яких загальний залишок заборгованості за тілом кредиту становить 28\~699,03 грн; загальний залишок заборгованості за процентами становить 26\~498,87 грн (а.с.21). З виписки по кредиту про рух коштів по кредиту від 25.04.2025 року встановлено, що відповідачка [PERSON] за період з 10.08.2023 року по 10.03.2024 року частково погашала кредит (а.с.23-24). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII). Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Закон №675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції Так, положеннями статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII). Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України). Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 30.08.2022 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, підписавши відповідні А нкету-заяву та заяву щодо встановлення кредитного ліміту. З підписанням зазначених заяв між сторонами виникли договірні (кредитні) відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. Станом на 25.04.2025 року АТ «А-БАНК» нарахована заборгованість [PERSON] за кредитним Договором в розмірі 55\~198,17 грн. Надавши оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідачка прийняла всі права та обов`язки, встановлені у Договорі, та зобов`язалася їх належним чином виконувати. Більше того, своїми діями, а саме користуючись кредитними коштами, що підтверджується матеріалами справи (зокрема розрахунком заборгованості та випискою по рахунку), вона фактично висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Однак, відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором не виконувала, чим допустила заборгованість перед позивачем. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, оскільки така узгоджується з умовами Договору. При цьому надати оцінку аргументам відповідачки суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Отже, враховуючи викладене у своїй сукупності, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь позивача АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором від 10.08.2023 року станом на 25.04.2025 року в розмірі 55\~198,17 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved