Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість у сумі 51414 грн за кредитним договором № 915665701 від 14 травня 2021 року (далі кредитний договір), а також судовий збір у сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 7000 грн, зумовлені судовим розглядом вказаних позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА". За результатами укладення ряду договорів факторингу, право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів, обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором, правових наслідків відступлення права вимоги та особливостей укладення і виконання кредитних договорів; норми Закону України "Про електронну комерцію" щодо порядку укладення договорів в електронному вигляді. Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі та про витребування доказів. Ухвалою від 31 липня 2025 року Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою суд за клопотанням позивача витребував інформацію від акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК". Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Між товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (далі первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 915665701 від 14 травня 2021 року (далі кредитний договір) на умовах повернення суми кредиту з процентами відповідно до кредитного договору, згідно з умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 14000 грн на 17 днів з можливістю продовження строку кредитування з процентною ставкою у розмірі 1% за кожен день користування кредитом (дисконтна процентна ставка), 1,43 % за кожен день користування кредитом (індивідуальна процентна ставка), 1,7 % за кожен день користування кредитом (базова процентна ставка). Відповідач отримав обумовлені кредитним договором кошти 14 травня 2021 року на банківську картку, реквізити якої самостійно вказав первісному кредитору. Укладення вказаного кредитного договору відбувалось в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему первісного кредитора. 14 травня 2021 року відповідач самостійно перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації та проживання. Відповідач пройшов належну перевірку, верифікацію, ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику. Відповідач отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору. Відповідач надав згоду, акцепт на пропозицію, оферту первісного кредитора щодо укладання кредитного договору, підписавши кредитний договір одноразовим ідентифікатором. Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Вказаний вище кредитний договір та додатки до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV77MJ4, який було відправлено первісним кредитором та введено відповідачем. Одночасно з підписанням кредитного договору первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Кредитний договір укладено відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 15500 грн. Перший транш за кредитним договором було надано у сумі 14000 грн одразу після укладення договору. Позичальник мав право в будь-який час протягом дисконтного періоду дії договору збільшити суму кредиту, отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Загальна сума кредиту за договором складається з сум кредиту, траншів, отриманих протягом всього строку дії договору. Позичальник мав право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання. Кредитна лінія була надана строком на 17 днів від дати отримання кредиту позичальником, тобто так званий дисконтний період. Строк користування кредитом за першим траншем становив з 14 травня 2021 року по 31 травня 2021 року включно. За умовами кредитного договору проценти за користування кредитом виплачуються позичальником виключно на період строку визначеного в п. 1.7 кредитного договору, тобто у дисконтний період, нараховуються щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 365,5 процентів річних, що становить 1,00 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 кредитного договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 521,45 процентів річних, що становить 1,43 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Первісний кредитор належно виконав свої зобов`язання перед відповідачем, а саме перерахував 14 травня 2021 року кошти у сумі 14000 грн на картковий рахунок відповідача, номер картки якого було вказано відповідачем в особистому кабінеті при заповненні заявки на отримання кредиту. Відповідачем було вказано реквізити картки з маскою 4149-49XX-XXXX-5940, банк-емітент картки - акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". Номер телефону, вказаний відповідачем в особистому кабінеті при заповненні заявки, є фінансовим номером телефону за вказаною карткою та знаходиться в анкетних даних відповідача в банку-емітенті. У результаті невиконання умов кредитного договору у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість у сумі 51414 грн, з яких 14000 грн заборгованість за тіло кредиту та 37414 грн заборгованість за несплаченими відсотками. Заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором була передана первісним кредитором товариству з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та реєстру прав вимоги № 145 від 03 серпня 2021 року. Відповідно до положень договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта, первісного кредитора, до боржників, відповідача, по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Згідно з договором факторингу клієнт, первісний кредитор, зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Первісний кредитор та товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року підписали реєстр прав вимоги № 145 від 03 серпня 2021 року, за яким від первісного кредитора до товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 05 серпня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" та товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" (далі товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС") уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов та додатків якого товариству з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року під правом вимоги розуміється всі права товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Договором факторингу встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»" має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" та товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" на виконання договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року підписали реєстр прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року, за яким від товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" до товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04 червня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов та додатків якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року перехід від товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 04 червня 2025 року за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року від товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51414 грн. Факт переходу прав вимог за кредитним договором, який зазначений у реєстрі боржників від 04 червня 2025 року до позивача, підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року. Таким чином, унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором. За результатами укладення між первісним кредитором, товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивачем відповідних договорів факторингу, право вимоги за заборгованістю відповідача перед первісним кредитором перейшло до позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" та товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" не здійснювали нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" та товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Згідно з інформацією акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" від 15 липня 2025 року, наданої на виконання ухвали суду, відповідач має відкритий рахунок у цьому банку, на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № 4149-49XX-XXXX-5940, на яку 14 травня 2021 року було зараховано переказ на суму 14000 грн, номер телефону, зазначений позивачем, є фінансовим номером телефону за вказаною карткою та знаходиться в анкетних даних відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України. Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого. Встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім зобов`язань за укладеним ним кредитним договором. Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів, змішаний договір. До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України. За ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України та відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній, формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", що регулює підтвердження факту вчинення електронного правочину, для ідентифікації сторін електронного договору та змісту електронного договору може використовуватися електронний підпис відповідно до вимог законодавства про електронний підпис. Сторони можуть обрати будь-який спосіб електронного підпису за умови, що він відповідає вимогам законодавства. Використання електронного підпису, який застосовується для ідентифікації автора електронного документа, інших осіб, які підписали електронний документ, підтвердження точності та цілісності відображених у ньому даних, може здійснюватися у порядку та з урахуванням обмежень, встановлених законодавством про електронні документи та електронний документообіг. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" під час вчинення електронного правочину можуть використовуватися дані, що дають змогу достовірно встановити факт вчинення правочину, а саме аналоги власноручного підпису, коди, паролі, інші засоби, що використовуються суб`єктами електронної комерції для ідентифікації та підтвердження електронних правочинів відповідно до законодавства України. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною, сторонами. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Укладання кредитного договору шляхом використання електронних засобів та електронних підписів є повністю дійсним та правомірним відповідно до чинного законодавства України, а саме Цивільного кодексу України та Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 193 Цивільного кодексу України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір чи окремі його умови, які порушують вимоги, встановлені ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, у тому числі встановлені актами цивільного законодавства правила укладення договору окремого виду, є нікчемними, крім випадків, встановлених законом відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України. Кредитний договір укладений відповідно до чинного законодавства. Його недійсність не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним. Умови кредитного договору не порушують вимоги, встановлені ст. 628 Цивільного кодексу України. Отже, кредитний договір є дійсним правочином, відповідно до якого позивач як новий кредитор за цим договором на підставі відступлення права вимоги має право вимагати від відповідача належного виконання зобов`язань за цим кредитним договором. Виходячи з положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк, порушення строку його виконання, тобто виконання, яке відбулось після встановленого строку його виконання, є неналежним виконанням. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, відступлення права вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні врегульовано Законом України "Про споживче кредитування". Так, п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач, позичальник, зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 7-1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" новий кредитор - особа, яка у встановленому законодавством порядку набула за цивільно-правовим договором або з інших підстав заміни кредитора у зобов`язанні право вимоги за договором про споживчий кредит або іншим договором, передбаченим ч. 2 ст. 3 цього Закону. Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. До нового кредитора переходять передбачені цим Законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості, вимоги щодо етичної поведінки, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу одна сторона, фактор, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони, клієнта, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи, боржника. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Враховуючи, що договори факторингу, укладені між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", між товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" та товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", між товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" та позивачем, є дійсними, відповідно до законодавства містять істотні умови конкретного змісту щодо відступлення прав вимоги до боржників, що визначаються на момент переходу цих прав в порядку, передбаченому договорами факторингу, в тому числі вимог, прав і обов`язків сторін, які виникнуть після укладання договорів факторингу, сторонами досягнуто згоди щодо предмета договорів факторингу, суд дійшов висновку про правомірність та дійсність відступлення права вимоги від первісного кредитора до позивача. При цьому, укладання договорів факторингу між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", між товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" та товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не може ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. Право вимоги по кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС", а в подальшому позивачу на підставі реєстрів прав вимоги та реєстру боржників, які оформлені належним чином та саме з дати підписання реєстрів прав вимоги та реєстру боржників, тобто вже після укладення кредитного договору. Договори факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договорів факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного реєстру права вимоги або реєстру боржників, а не з дати укладення договорів факторингу. Право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оцінюючи докази, надані сторонами, а саме кредитний договір № 915665701 від 14 травня 2021 року, заявку на отримання кредиту від 14 травня 2021 року, довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, правила надання грошових коштів у позику, алгоритм дій відповідача, алгоритм дій первісного кредитора, платіжне доручення про перерахування коштів, договори факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року з додатковими угодами до них, витяги з реєстрів прав вимоги № 145 від 03 серпня 2021 року, № 10 від 31 липня 2023 року, витяг з реєстру боржників від 04 червня 2025 року, акти прийому-передачі, акт звірки взаємних розрахунків, протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги, платіжні інструкції щодо сплати фінансування, розрахунки заборгованості первісного кредитора та товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", виписку з особового рахунку відповідача, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими. Таким чином, суд встановив, що кредитний договір № 915665701 від 14 травня 2021 року був укладений належним чином в електронній формі між первісним кредитором та відповідачем. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачу 14 травня 2021 року кошти у сумі 14000 грн. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед первісним кредитором у сумі 51414 грн, з яких 14000 грн становить заборгованість за основною сумою боргу, а 37414 грн становить заборгованість за несплаченими відсотками. Право вимоги за кредитним договором було відступлено від первісного кредитора до позивача шляхом ланцюга відступлень права вимоги через укладення відповідних договорів факторингу та підписання реєстрів прав вимоги та реєстру боржників. Позивач є законним кредитором за кредитним договором та має право на звернення до суду з позовними вимог Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн. У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідача. Що стосується заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, суд зазначає таке. Ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, договорів, рахунків тощо. П. 1, 2 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що дана цивільна справа є малозначною, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. Нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Позивачем до матеріалів справи надано договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладений між позивачем та адвокатським бюро, додаткову угоду № 25770529363 від 05 червня 2025 року до договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, свідоцтво адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року адвокатським бюро виконано наступні роботи: складання позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до позичальника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 915665701 від 14 травня 2021 року; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника [PERSON] за кредитним договором № 915665701 від 14 травня 2021 року; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 915665701 від 14 травня 2021 року на рахунок позичальника [PERSON] ; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 915665701 від 14 травня 2021 року на рахунок позичальника [PERSON] . Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн відповідають критеріям реальності, їхньої дійсності і необхідності, та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, доказів протилежного сторонами до справи не надано. Враховуючи, що представник позивача здійснив підготовку позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовку адвокатського запиту, підготовку та подачу клопотання про витребування доказів, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу у сумі 7000 грн є обґрунтованим та таким, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved