Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

28.12.2020 р. [PERSON] звернувся з позовом до Херсонського міського суду Херсонської області, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] за договором про надання послуг, укладеним між ним та відповідачкою 23.11.2017 р. реальні збитки у розмірі 31543,80 грн. та упущену вигоду в розмірі 1170180,8грн. В обґрунтування вимог вказав, що договір був укладений на надання комплексних послуг по відновленню дії заповіту від 17.01.2014 р. та поверненню заповідального майна [PERSON] або грошового еквіваленту цього майна спадкоємцю за заповітом. Для забезпечення виконання договору була видана довіреність, а виконавець підготував позов та здійснював представництво відповідачки в суді. При цьому, за остаточним судовим рішенням були задоволені вимоги відповідачки, тому умови договору в частині відновлення дії заповіту були виконані. Але відповідачка акт прийму-передачі наданої послуги наприкінці жовтня відмовилася підписати без пояснення причин, внаслідок чого виконавцем направлено відповідачці поштою лист-звернення. Акт прийому-передачі послуг та доповнення до договору від 04.11.2020р. Рекомендований лист був отриманий донькою відповідачки, але вказані документи так і не були підписані відповідачкою. В подальшому, відповідачка фактично без пояснення причин в односторонньому порядку розірвала договір, чим спричинила виконавцю значних збитків. Упущена вигода це 30% від вартості (оцінки) спадкового майна. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 16.02.2021 р. після отриманні відповіді щодо реєстрації відповідачки відкрито провадження по справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. 16.04.2021 р. від [PERSON] надійшов відзив на позов, який вона не визнає та в його задоволенні просить відмовити, оскільки договір не містить відомостей про те, які саме дії повинний вчинити виконавець. Вважає, що договір не слугував підставою видачі довіреності, а довіреність видана не лише на позивача, але і на її сина, який замовляв проведення експертного дослідження. Також зазначила, що позивач не мав можливості бути її представником в судах вже з 01.01.2018 р., оскільки не є адвокатом. 29.06.2021 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зауважив, що докази його участі при розгляді цивільної справи підтверджуються, як судовими рішеннями, так і матеріалами справи, яка містить документи, складені та підписані ним, як представником та підтверджуючі його участь в судових засіданнях. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2021 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду за суттю. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено продовження розгляду справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.09.2024 р. зупинено провадження по справі до виявлення правонаступників [PERSON] , який помер [INFO] . Провадження по справі поновлено відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 06.05.2025р. залучено до участі в справі правонаступника позивача [PERSON] , продовжено судове провадження, призначено судове засідання. В судове засідання відповідачка повторно не прибула про час, дату та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Судові повістки, направлені за її місцем реєстрації та останнім відомим місцем проживання повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правонаступник позивач вважав доцільним розглянути справу за суттю. Позов підтримав в повному обсязі та просив стягнути на його користь грошові кошти. Суд, заслухавши пояснення позивача, оголосивши короткий зміст відзиву на позов, дослідивши матеріали справи та оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи 766/22227/17, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 23 листопада 2017 року [PERSON] (Замовник) та [PERSON] (Виконавець) уклали договір про надання послуг (представницьких, інформаційних, юридичних). За п.1.1 договору предметом є: надання за плату послуг щодо відновлення дії заповіту від 17.01.2014 року та повернення спадкового майна [PERSON] : представницькі послуги щодо захисту інтересів замовника в правоохоронних, державних органах, органах місцевого самоврядування, судах, тощо; інформаційні послуги щодо надання замовнику перспективних варіантів для позитивного вирішення умов замовлення; юридичні послуги (підготовка документів, запитів, позовів, апеляцій, договорів тощо). За п.2.1 виконавець зобов`язаний особисто надавати замовнику визначені договором послуги в строки, необхідні для виконання замовлення,забезпечувати якість послуг, при неможливості їх надати негайно повідомити замовника. Замовник зобов`язаний приймати від виконавця результати надання послуг, якщо надати послуги відповідають умовам замовлення, і сплачувати їх в розмірах і в строк, передбачений договором (п.2.2). Пунктом 3.1 передбачена виплата коштів на підготовчі роботи в розмірі 3100,00 грн. Надання послуг та приймання їх результатів оформлюється актами приймання передачі, а саме після фактичного виконання відновлення дії заповіту від 17.01.2014 року та повернення спадкового майна [PERSON] . Гонорар визначений в розмірі 30 відсотків від вартості експертної оцінки поверненого майна або еквівалентної суми грошових коштів (п.3.3). За п.4.2 у разі відмови замовника від замовлення без пояснення причин, замовлення вважається виконаним в повному обсязі та застосовується п.3.3 Договору. Строк дії договору - до його виконання. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Отже, договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Єдина оплата договору визначена за п.3.3. остаточний розрахунок за договором замовник проводить впродовж розумного терміну, але не більше ніж 1 місяць шляхом переказу грошових коштів (гонорару) на банківські рахунки виконавця у розмірі 30 відсотків від вартості замовлення (експертної оцінки) поверненого майна або еквівалентної суми грошових коштів. Тобто договором за виконання послуг, що складають його предмет визначений гонорар, який розраховується остаточно після виконання договору та залежить від вартості повернутого майна або еквівалентної суми грошових коштів. Відповідно до статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною другою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідачкою жодних вимог до позивача, в тому числі і про розірвання договору не надавалося. Згідно зі статтею 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (стаття 653 ЦК України). Відомості про розірвання договору за домовленістю сторін або в судовому порядку відсутні. З матеріалів оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 766/22227/17 вбачається, що [PERSON] , представляючи інтереси [PERSON] за довіреністю від 23.11.2017 р. (строк дії до 23.11.2020 р.) звернувся до суду з позовом про визнання нотаріальної дії щодо скасування заповіту [PERSON] нечинною та зобов`язання поновити дію заповіту. При цьому [PERSON] вчиняв дії щодо усунення недоліків позовної заяви, подавав клопотання про витребування доказів, про виклик свідків, приймав участь в судових засіданнях. Рішенням суду від 07.09.2018 р. позов задоволено визнано неправомірними дії нотаріуса щодо скасування заповіту, зобов`язано відновити дії заповіту, на яке в подальшому було подана апеляція. [PERSON] склав та направив до апеляційної інстанції правову позицію позивача на апеляційну скаргу, приймав участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, подавав заяви про видачу судового рішення та ознайомлення з матеріалами справи. Касаційна скарга була підписана позивачкою [PERSON] , зовнішній її вигляд (оформлення) та стиль викладення схожий на процесуальні документи по цій справі, виготовлені [PERSON] . Постановою Верховного Суду від 16.09.2020 р. постанова Херсонського апеляційного суду від 07.12.2018 р. в частині відмови у задоволенні вимог [PERSON] щодо визнання нотаріальних дій неправомірними скасовано, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області у цій частині залишено без змін, Постанова Херсонського апеляційного суду від 07.12.2018 р. в частині відмови у задоволені вимог [PERSON] про зобов`язання нотаріуса відновити дію заповіту змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Суд касаційної інстанції фактично вказав, що рішення суду в частині визнання неправомірними дій нотаріуса про скасування заповіту є підставою для внесення відповідної інформації у Спадковий реєстр. Тобто, [PERSON] вчинив дії щодо відновлення дії заповіту шляхом представлення інтересів [PERSON] при розгляді справи № 766/22227/17, чим частково виконав умови договору від 23.11.2017 р. В той же час, виходячи з дослівної інтерпретації умов договору суду не надано належних, достатніх та допустимих доказів саме «відновлення дії заповіту від 17 січня 2014 року». Більш того, лист [PERSON] до [PERSON] в межах виконання договірних відносин містять відомості про укладення мирової угоди з нотаріусом, внаслідок якої [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 50 тис.грн, при цьому така угода сторонами не надана суду, внаслідок чого неможливо встановити, що було предметом мирової угоди, чи виключено зі Спадкового реєстру інформацію щодо скасування заповіту від 17.01.2014р. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів щодо виконання послуги з «відновлення дії заповіту від 17 січня 2014 року», а тому відсутні підстави вважати, що саме Замовником порушені умови договору від 23.11.2017 р. через не підписання акту прийому-передачі наданих послуг та настання наслідків, передбачених п. 4.2. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, чи отримала [PERSON] взагалі спадкове майно громадянки [PERSON] або грошовий еквівалент цього майна. За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд визнає, що замовником здійснювалися дії для належного виконання першої частини договору, проведено ряд послуг, що підтверджується матеріалами цивільної справи 766/22227/17 і саме ці дії щодо представництва відповідачки в суді призвели до часткового задоволення її вимог. З урахуванням того, що п.3.3 Договору передбачає остаточний розрахунок після виконання договору, що розуміється, як можливість проведення проміжних розрахунків. Відповідачкою не спростовано та не наведено підстав для зменшення наданих послуг та їх вартості щодо розрахунку позивача (том 1 арк. справи 11), тому суд, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає сплаті надані належні послуги в загальній вартості 19\~700,00 грн. При цьому доводи позивача щодо використання кредитної картки та у зв`язку з цим стягнення з відповідачки збитків у вигляді суми обслуговування кредиту не можуть бути прийняті до уваги, оскільки договором не передбачені право позивача користуватися кредитними коштами за майбутній розрахунок відповідачки та її обов`язок сплачувати будь-які суми до виконання договору, а в разі отримання замовником коштів в кредит оплачувати обслуговування кредиту. Оскільки відповідачкою не доведено виплату виконавцю коштів на підготовчі роботи, обґрунтованою є вимога стягнення з відповідачки 3100,00 грн. Тобто, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає разом 22\~800,00 грн. за фактично виконані послуги. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення упущеної вигоди, яка фактично розраховується з ціни договору, або остаточного гонорару за п.3.3договру - в розмірі 30 відсотків від вартості експертної оцінки поверненого майна або еквівалентної суми грошових коштів. Суд звертає увагу, що саме розрахована таким чином сума є остаточним гонораром виконавця відповідно до договору, але в судовому засіданні не встановлено, що договір був виконаний або замовник відмовився від договору. Суд наголошує, що не підписання актів прийому-передачи послуг не свідчать про відмову від договору без пояснення причин, а в судовому засіданні не встановлене повне виконання надання двох обумовлених договором послуг як то відновлення дії заповіту від 17.01.2014 р. та повернення спадкового майна громадянки [PERSON] або грошового еквіваленту цього майна, тому вимога про виплату суми за п.4.2 та 3.3 Договору ще як упущеної вигоди є безпідставною та задоволенню не підлягає. За приписами ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 228,00 грн. Доказів понесення інших витрат сторонами суду не надано та до закінчення судових дебатів заяв в порядку, визначеному другим реченням ч.8 ст. 141 ЦПК України не заявлено. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено з урахуванням приписів другого абзаца частини першої ст. 244, ч.1 ст. 259, ст. 268 ЦПК України 24.10.2025р. На підставі викладеного,

Outcome: partial