Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року в загальному розмірі 42 506,78 грн., та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 30.06.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 813552913 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV246GR. Заповненням анкети-заяви Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відразу після вчинених дій, 30.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8 600 грн. на банківську карту відповідача № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року. 31.07.2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року. 08.07.2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року становить 42 506,78 грн., яка складається з наступного: 8 600 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 33 906,78 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою суду від 03.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та витребувано докази. На виконання ухвали суду від 03.09.2025 АТ «Сенс Банк» надана відповідь, в якій зазначено, [PERSON] є клієнтом банку та на її ім`я відкрито картку № [NUMBER] ; номер телефону, який знаходиться в анкетних даних клієнта та є фінансовим номером: [NUMBER] . Крім того, надана виписка про рух коштів по рахунку, з якої вбачається зарахування коштів у сумі 8 600 грн. 30.06.2023 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.06.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 813552913 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV246GR. Договір про надання кредиту підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора - належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Зокрема, звертаєм увагу суду, без отримання листа на адресу електронної пошти та/ або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства кредитний договір між Первісним кредитором та Відповідачем не був би укладений. Відповідно до п. 2.1. договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 8 600 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій відповідача, 30.06.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 8 600 грн. на її банківську карту № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до виписки з особового рахунка, доданого до позовної заяви, за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року наявна заборгованість в загальному розмірі 42 506,78 грн., яка складається з наступного: 8 600 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33 906,78 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року. В подальшому до вказаного договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 245 від 22.08.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від ТОВ «Манівео швидка готівка» до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 20 210,42 грн. 31.07.2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року. Згідно з Реєстром прав вимоги № 1 від 31.07.2024 до договору факторингу № 31/0724-01 від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42 506,78 грн. 08.07.2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року. Згідно з Реєстром прав вимоги № б/н від 08.07.2025 до договору факторингу № 08/07/25-Е від ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" до ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42 506,78 грн. Згідно з ч. 1 ст. 509 та ст. 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах:, встановлених договором або законом. Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року становить 42 506,78 грн., яка складається з 8 600 грн. заборгованості по кредиту, 33 906,78 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 813552913 від 30.06.2023 року в загальному розмірі 42 506,78 грн. Крім того, положеннями частин 1-6 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, додаткову угоду № 25770738038 від 09.07.2025 року до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 року. Як зазначено Верховним Судом в постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved