Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

11.12.2023 р. [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221487301:01:052:0033, площею 0,0600 га, за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: колективне садівництво. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити. Представник Обухівської районної ради Київської області в судове засідання не прибув, про розгляд справи судом повідомлявся належно. Представник СТ «Сосновий» в судове засідання не прибув, про розгляд справи судом повідомлявся належно. Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з такого. 31.07.1997 р. на [PERSON] , як „Покупець, на „Київській біржі нерухомості Джи-Ай-Пі уклала з громадянином України [PERSON] , як „Продавцем, договір 2-0233/97 купівлі-продажу садового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором № 2-0233/97 купівлі-продажу садового будинку від 31.07.1997 p., а також графічне відтворення публічної інформації СТ „СОСНОВИЙ, розміщеної в мережі інтернет. Право власності [PERSON] на садовий будинок зареєстроване 27.09.2023 р., на підставі зазначеного вище договору № 2-0233/97 купівлі садового будинку від 31.07.1997 р., розмір частки 1, що підтверджується інформаційною довідкою від 23.11.2023 р. щодо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого. Відповідно до довідки СТ „СОСНОВИЙ (вих. № 75 від 04.04.2024, [PERSON] належить садова ділянка № [NUMBER] в СТ „СОСНОВИЙ площею 0,06 га за адресою: с. Рославичі Обухівського району, Київської області. На ділянці знаходиться будинок. Садівник [PERSON] є членом СТ „СОСНОВИЙ з 1997 р. Продавцю садового будинку Позивача - [PERSON] , членом СТ „СОСНОВИЙ, 07.04.1997 р. було видано державний акт на приватної власності на землю, щодо земельної ділянки площею 0,0600 га, розташовувався садовий будинок, право власності на який було набутим [PERSON] . Станом на 07.04.1997 p., тобто станом на дату видачі [PERSON] зазначеного вище державного акта на право приватної власності на землю від 07.04.1997 p., так і станом на 31.07.1997 р., тобто станом на дату укладення між [PERSON] та [PERSON] зазначеного вище договору 2-0233/97 купівлі-продажу садового будинку від 31.07.1997 p., кадастровий номер земельній ділянці, на якій розташовувався садовий будинок Позивача, привоєно ще не було. В подальшому, земельній ділянці, на якій розташовувався садовий будинок Позивача, площею 0,0600 га за адресою: [ADDRESS] , було присвоєно кадастровий номер 3221487301:01:052:0033. Відповідно до результатів пошуку інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3221487301:01:052:0033 право власності будь-якої особи на зазначену ділянку не зареєстроване. Крім права власності [PERSON] на садовий будинок Позивача, [PERSON] на праві власності також належать земельна ділянка з кадастровим номером 3221487301:01:052:0033 площею 0,1488 га на території Рославичівської сільської Обухівського району Київської області та земельна ділянка (присадибна) з кадастровим номером 3221487301:01:035:0019 площею 0,25 га на території Рославичівської сільської ради Обухівського району Київської області, у [ADDRESS] . Також, у [ADDRESS] [PERSON] на праві власності належить домоволодіння загальною площею 93,5 кв.м. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). За вимогами статей 51, 175 ЦПК України позивач визначає відповідача у справі. Суд не вправі з власної ініціативи і без клопотання позивача залучати до участі у справі співвідповідача чи замінювати неналежного відповідача. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 р. у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 р. у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 р. у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 р. у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 р. у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 р. у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 р. у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 р. у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)). Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 р. у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 р. у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 р. у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 р. у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 р. у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). Обухівська районна рада Київської області не є учасником правовідносин та не має особистої і безпосередньої заінтересованості в предметі спору. Отже, пред`явлення позову до Обухівської районної ради Київської області не відповідає змісту права та характеру правовідносин, що виникли фактично. Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 р. у справі № 523/9076/16-ц. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 р. в справі № 637/228/17 (провадження № 61-36198св18) зроблено висновок, що сільська рада не є належним відповідачем у справі про визнання заповіту недійсним та/або нікчемним. Оскільки процесуальний закон правом визначення відповідача наділяє виключно позивача, суд позбавлений можливості з власної ініціативи здійснити заміну неналежного відповідача на належного чи залучити належного відповідача до участі у справі в якості співвідповідача. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed