Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

У серпні 2025 року до суду звернувся представник ТОВ «Факторингова компанія\~«Укрглобал-Фінанс» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 30.12.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7426120 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит у розмірі 11500 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,20% від суми кредиту за кожен день користування. 30 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" укладено договір факторингу №30.09./24-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та станом на 30 вересня 2024 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 41860,00 грн. До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами. Позивач просить стягнути зазначену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» з відповідача та судові витрати,\~а саме: судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. Згідно правил ч. 6 ст.\~19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.\~274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 05.09.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 29 вересня 2025 року на адресу суду повернувся конверт з копією ухвали суду від 09.09.2025 року та доданими до нього матеріалами. Підставою повернення конверту зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов у визначений в ухвалі суду від 05.09.2025 року строк, відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так встановлено, що 30.12.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7426120 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким останній отримав кредит у розмірі 11500 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,20% від суми кредиту за кожен день користування. 30 вересня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ "ФК "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" укладено договір факторингу №30.09./24-Ф, відповідно до умов якого право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №30.09./24-Ф від 30 вересня 2024 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАГ-ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7426120 від 30.12.2023 року в розмірі 41860,00 грн., із них 11500,00 грн. заборгованість за кредитом, 30360,00 грн. - проценти. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору про споживчий кредит, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до статей\~526,527,530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Статтею 623 ЦК України\~передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Проте, відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Отже, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу №30.09./24-Ф від 30 вересня 2024 року та набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7426120 від 30.12.2023 року у розмірі 41860,00 грн. Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не сплачує заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Враховуючи викладене, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №7426120 від 30.12.2023 року у розмірі 41860,00 грн.. Щодо судових витрат, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України\~однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-2\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 03 березня 2025 року між ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та адвокатом Руденком К.В. укладено договір №02/08/2024 про надання юридичних послуг, відповідно до п. 3.1 р. ІІІ якого вартість послуг за складання позовної заяви становить 10000 грн. Факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 03 березня 2025 року та витягом з реєстру до вказаного акту. Кошти перераховані відповідно до платіжної інструкції переказу коштів № 2066 від 03.03.2025 року. Наявний у матеріалах справи витяг з реєстру до акту приймання - передачі наданих послуг від 03.03.2025 року містить перелік виконаних робіт, вартість виконаної роботи, яка становить 10000 грн. та не суперечить умовам договору. Також при зверненні з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2903 від 12.08.2025. З огляду на викладене суд вважає, що позивачем доведено, що ним понесено 10000 грн. витрат на правничу допомогу та 2422,40 грн. витрат на судовий збір, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначені кошти. На підставі викладеного,

Outcome: approved