Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за розпискою та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 28 грудня 2020 р. [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч доларів США) 00 центів, про що [PERSON] власноручно написав розписку. Термін повернення вказаних грошових коштів сторонами був визначений не пізніше 09 березня 2021 р. Однак станом на дату звернення до суду з указаною позовною заявою (27.03.2025 р.), борг [PERSON] не повернув. Відповідно до відомостей з офіційного сайту НБУ, станом на 27.03.2025 р. курс гривні до долару США складав 41,5644 грн. таким чином заборгованість відповідача складає 332 515, 20 грн. (8 000 х 41,5644 = 332 515,20 грн.). Просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] , заборгованість за договором позики в сумі 8 000 доларів США 00 центів, що відповідно до відомостей з офіційного сайту НБУ, станом на 27.03.2025 р. складає 332 515,20 грн. та судовий збір. Свідок [PERSON] , [INFO] підтвердив, що він був свідком передачі у борг [PERSON] . [PERSON] грошових коштів в сумі 8 000 (вісім тисяч доларів США) 00 центів для вирішення сімейних потреб. Більше того, сам факт передачі коштів він, за проханням сторін фіксував на телефон, чому є підтвердження як сама розписка так і відеозапис. (а. с. 151-152). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, підтвердивши факт отримання коштів у позику, однак заперечив проти отримання коштів в інтересах сім`ї. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чередниченко Дениса Олександровича проти позовних вимог позивача [PERSON] заперечив, пояснивши, що кошти [PERSON] були отриманні особисто, а не в інтересах сім`ї. Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10 квітня 2024 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого засідання на 11.00 год. 27.05.2025 р. (25-26). 23.06.2025 р. від представника [PERSON] адвоката Чередниченко Д.О. надійшов відзив зі змісту якого свідчить, про непогодження з позовними вимогами та прохання у позові відмовити. (а. с. 81-87). 28 грудня 2020 р. [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 8 000 доларів США 00 центів, про що [PERSON] власноручно написав розписку. Термін повернення вказаних грошових коштів сторонами був визначений не пізніше 09 березня 2021 р. Зі змісту розписки, яка починається словами «Розписка про отримання грошових коштів Я, [PERSON] [INFO] …» та закінчується фразою…Цим підписом підтверджую, що дану розписку написав (склав) власноруч будучи при здравому розумі і твердій пам`яті, усвідомлюючи свої дії та всі юридичні наслідки, які настають з моменту її підписання. 28 грудня 2020 р. [PERSON] » (а. с. 7). Судом, в нарадчій кімнаті, був оглянутий флешносій, на якому людина чоловічої статі, східного походження, з короткою стрижкою, у чорній спортивній кофті з зеленим капюшоном читає зміст розписки при цьому тримає в лівій руці пачку купюр, візуально схожих на долари США. (а. с. 39). Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до свідоцтва про Шлюб Серія [NUMBER] на момент укладення договору позики, 28.12.2020 р. шляхом надання розписки, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, отже на думку позивача договір позики між [PERSON] та [PERSON] в наслідок якого подружжям у спільну сумісну власність отримано грошові кошти в сумі 8 000 доларів США було укладено в інтересах сім`ї. Для висновку про укладення договору в інтересах сім`ї не потребується встановлення абсолютної ідентичності грошових сум, отриманих за таким договором та в подальшому їх використаних. Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет: договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку' ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту переданім грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа. - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданая йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 р. у справі № 464/3790/16- ц (провадження № \~ \~ \~ \~14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів е документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 р. у справі № 128/891/20-ц, провадження № 61-4560 св 21. Цивільний кодекс України не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається право підтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. У разі якщо складається боргова розписка, це є доказом факту отримання грошових коштів, а тому аргументація, що договір позики не є укладеним через відсутність факту передання грошових коштів за умови недоведеності протилежного, не відповідає нормам законодавства України. В цивільному праві при аналізі правової природи розписки у позикових відносинах йдеться про те, що розписка є замінником письмової форми правочину, яка свідчить про додержання вимоги закону про письмову форму правочину. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає про отримання коштів, скріплює її своїм підписом, така розписка свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст нього документа. Отже, письмове застереження про завершену дію передання коштів позичальнику, що міститься в тексті договору, не тільки засвідчує факт такого передання. а і с моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення. Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений Верховним Судом у постанові від 08 квітня 2021 р. у справі № 500/1755/17. У частині першій статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 р. у справі № 201/11388/17 провадження № 61-І2383св19 зроблено висновок про те, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідний правовий висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2018 р. у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 р. у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 р. у справі № 604/1038/16 та від 23 квітня 2020 р. у справі № 501/1773/16-ц. Відповідно до статті 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Аналізуючи долучену позивачем до матеріалів справи розписку, судом встановлено, що розписка написано власноручно позичальником - відповідачем, тобто факт укладення договору і отримання позичальником коштів за договором підтверджено належним (письмовим) доказом. (а. с. 7). Сторони дотримались письмової форми договору. Таким чином, позивач довів факт укладення договору і факт передачі ним коштів позичальнику на вказаних у розписці умовах, тобто виконання ним умов договору. Представник відповідача в судовому засіданні не оспорював факту наявності написаної [PERSON] власноручно розписки від 28.12.2020 р. та факт невиконання ним зобов`язання. Таким чином, встановлено, що відповідач свої договірні зобов`язання за договором позики не виконав, і не повернув позикодавцю позичені у нього кошти у сумі і у строк, визначений договором (вказаний ним у розписці). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Для висновку про укладення договору в інтересах сім`ї не потребується встановлення абсолютної ідентичності грошових сум, отриманих за таким договором та в подальшому їх використаних. Враховуючи, що судом встановлено факт укладення між сторонами договору позики, та відповідно факт існування боргового зобов`язання, визнання боргу відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за розпискою в розмірі 332 515, 20 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у зв`язку з чим з відповідачів, в солідарному порядку, підлягають стягненню 3 325,15 грн. (а. с. 12)

Outcome: approved