Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

08.07.2025 представник позивачки [PERSON] [PERSON] подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить розірвати її шлюб зареєстрований із [PERSON] , 05.09.2016 виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, актовий запис № 30. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.09.2016 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через те, що у них відсутнє взаєморозуміння, їх відносини зіпсувалися через різні життєві погляди. Вказує, що вони втратили почуття любові, спільного господарства не ведуть, тому вважає, що шлюбні відносини між ними припинені, наполягає на розірванні шлюбу. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 08.07.2025 для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Котормус Т.І. Ухвалою суду від 09.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач та її представник не прибули, однак через канцелярію суду представник позивача подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї відсутності, суд не повідомляв і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 27.10.2025 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 05.09.2016 виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 30, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с.11) Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Позивач вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через те, що у них відсутнє взаєморозуміння, їх відносини зіпсувалися через різні життєві погляди та різні характери, що призвело до повного руйнування сімейних зв`язків і припинення шлюбних відносин. Вказує, що вони втратили почуття любові, спільного господарства не ведуть, що призвело до повного руйнування сімейних зв`язків і припинення шлюбних відносин, тому наполягає на розірванні шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2016 року. Подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, позивач вважає збереження шлюбу недоцільним та небажаним для неї, що і стало причиною позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, тому позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 968,96 гривень. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Однак, у матеріалах справи наявний лише Договір про надання правової допомоги, інших доказів, щодо обставин, які необхідно довести суду згідно вказаної вище норми права позивачем не надано. А тому, суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Outcome: dismissed