Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

09 квітня 2025 року [PERSON] звернулася із позовом до Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельних часток (паїв) площею 0,6352 га, 2,4065 га, 0,6891га та 0,2182 га, які розташовані на території Затурцівської сільської ради (колишня Війницька сільська рада). За життя заповіт від імені померлої не посвідчувався. Зазначає, що крім неї спадкоємцем за законом є її сестра [PERSON] , яка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та подала до нотаріуса заяву про те, що до суду для поновлення строків звертатися не буде. З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте у його видачі було відмовлено у зв`язку із пропущеним терміном подачі заяви та запропоновано звернутися до суду для надання додаткового терміну подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що фактично доглядала маму, проживала з нею, забезпечувала продуктами, ліками та іншими необхідними речам, доглядала її до смерті, здійснила поховання та вступила в користування спадковим майном, однак, через відсутність юридичної освіти та достатніх знань права не змогла правильно зрозуміти тлумачення законодавства щодо строків прийняття спадщини за законом. Просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , терміном два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 жовтня 2025 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується довідкою про доставку SMS на номер телефону, зазначений у поданій позивачем заявці (а.с. 26, 35). До позовної заяви нею долучено клопотання про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 27). Представник Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 36 на звороті). 24 жовтня 2025 року від представника Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області Ковальчука Ю.В. надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує щодо ухвалення судом рішення про задоволення позову (а.с. 39). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася також, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 38) Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв від неї не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та третьої особи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копію матеріалів спадкової справи № 203/2025 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в селищі Локачі Володимирського району Волинської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 13 січня 2025 року виконавчим комітетом Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області (а.с. 7, 14 на звороті). Після її смерті відкрилася спадщина. Із довідки Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області № 278 від 19 серпня 2025 року вбачається, що в с. Тумин Володимирського району Волинської області знаходиться спадкове майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] та на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті у володіння спадковим майном вступила дочка [PERSON] , яка на день смерті матері проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] . Спадкове майно складається із земельних часток (паїв) площею 0,6352 га, 2,4065 га, 0,2479 га, 0,6891 га, 0,5841 га та 0,2182 га, які розташовані на території Затурцівської сільської ради (бувша Війницька сільська рада). Спадкоємцями являються: дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Інші спадкоємці не зверталися, заповіт від імені померлої у Затурцівській сільській раді не посвідчувався (а.с. 8, 15). Згідно Державних актів на право власності на зем лю серії ВЛ № 9770, ВЛ № 9845, серії ВЛ № 9723, виданих 11 серпня 2005 року Локачинською райдержадміністрацією, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,6891 га, 2,5841 га, 0,2182 га, які розташовані на території Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства (а.с. 9, 10, 11, 18, 19). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ч.1 ст.1217 ЦК України. [PERSON] за життя заповіту не склала, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 82410118 від 03.09.2025 року (а.с. 21-23). Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 січня 1968 року (а.с. 5, 17) та копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 травня 1990 року, згідно якого прізвище дружини після укладення шлюбу змінилося із [PERSON] на [PERSON] (а.с. 6, 17 на звороті). Таким чином, відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Крім того, як зазначалося вище, спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка 03 вересня 2025 року подала до приватного нотаріуса Володимирського районного натаріального округу Волинської області Дильного І.Г. заяву про відсутність претензій на спадкове майно (а.с. 14). Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Із відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Локачинським РВ УМВС України у Волинській області 11 серпня 1999 року вбачається, що [PERSON] із 31 травня 1991 року зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 4). Таким чином, дочка спадкодавиці [PERSON] на момент смерті матері не була зареєстрована з нею за однією адресою та була повнолітньою, що виключає можливість прийняття нею спадщини, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців, які би прийняли спадщину, судом не встановлено. 03 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І.Г. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу №203/2025 до майна померлої [PERSON] (а.с. 13 на звороті). У своїй заяві від 03 вересня 2025 року [PERSON] просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 2,5841 га, кадастровий номер 0722481200:08:000:0044, та площею 0,6891 га, кадастровий номер 0722481200:08:000:0043, що розташовані на території Затурцівської (колишньої Війницької сільської ради) Володимирського району (кол. Локачинського) району Волинської області. Однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини до нотаріальних установ, у встановлені законом строки, спадкоємцем подано не було, про що винесено постанову вих. № 297/02-31 від 03.09.2023 року (а.с. 12, 24 на звороті-25). Таким чином, позивач як спадкоємиця за законом не може оформити спадщину в зв`язку з тим, що пропустила строк для її прийняття. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] на час її смерті не була зареєстрована за однією адресою, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не звернулася. З доводів позовної заяви вбачається, що позивач доглядала матір, проживала з нею, здійснила поховання та вступила в користування спадковим майном, однак не змогла правильно зрозуміти тлумачення законодавства щодо строків прийняття спадщини за законом. 24 жовтня 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій не заперечує стосовно ухвалення рішення щодо задоволення позову (а.с. 39). Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Враховуючи зазначені обставини та беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачем, або добровільності їх визнання, а також те, що інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] не встановлено, суд дійшов висновку про можливість\~визнання причин\~пропуску позивачем\~строку прийняття\~спадщини поважними\~і визначення\~позивачу додаткового\~строку для\~подання нею\~заяви нотаріусу\~про прийняття\~спадщини,\~а тому\~позов підлягає\~задоволеннюу підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved