Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 07.12.2018 року з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення вимог просила: - визнати недійсним договір №4763 купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 06 червня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верещак Н.В. №29084295 від 22.11.2018 року про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , прийнятого на підставі дублікату договору купівлі-продажу, серія та номер 4763, серія ЗТБ, виданого 29.10.2018 року Херсонською товарною біржею «Альтер-Его», укладеного між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. В процесі оформлення спадкових прав з`ясувалось, що 22.11.2018 року право власності на спірну квартиру було переоформлено з [PERSON] на [PERSON] на підставі дубліката договору купівлі-продажу №4763 від 06.06.2002 року виданого Херсонською товарною біржою «Альтер-Его». При цьому в п. 6 вказаного договору зазначено, що продавець має право довічного проживання у квартирі. [PERSON] проживала у спірній квартирі до моменту своєї смерті, тобто передання майна не відбулось. З часу укладення спірного договору минуло 16 років, відповідачка за вказаний час жодного разу не порушувала питання про звільнення житлової площі та передання їй придбаного житла. Крім того, розрахунок за придбану квартиру проведений не був, жодних грошових коштів [PERSON] від [PERSON] не отримувала, тобто, договір був укладений без наміру створити юридичні наслідки, що ним обумовлені. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2018 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 26.02.2019 року представником відповідачки [PERSON] подано відзив на позов, у якому вказала, що спірний договір укладений між [PERSON] та [PERSON] є угодою в розумінні ст. 41 ЦК УРСР. Посилання на те, що [PERSON] проживала до часу своєї смерті у квартирі, була зареєстрована та сплачувала комунальні послуги свідчить виключно про те, що продавець не вчинила дій щодо зняття з місця реєстрації після відчуження квартири, неможливо встановити за чиї кошти утримувався об`єкт нерухомості, зокрема сплачувались комунальні послуги. Крім того, в договорі вказані додаткові умови право пожиттєвого проживання у проданій квартирі. Посилання на неотримання [PERSON] грошових коштів від продажу квартири необхідно сприймати критично, оскільки зазначене не можливо перевірити, однак, в повному обсязі ця обставина підтверджується відповідачкою. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 27.02.2019 року представником позивачки подано заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Комунальне підприємство «Агенція адміністративних послуг», залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товарну біржу «Альтер-Его», підготовче засідання відкладено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2019 року підготовче засідання відкладено, витребувано докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.08.2019 року провадження у справі зупинено до виявлення правонаступників померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.12.2019 року поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі правонаступника померлої відповідачки [PERSON] [PERSON] , продовжено судовий розгляд, призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.12.2019 року витребувано докази. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.05.2025 року судове засідання відкладено, на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості щодо того чи проводилась державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , якщо проводилася надати відповідний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. В судове засідання позивачка та її представник не прибули, в матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи у відсутність. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки судне повідомляли. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 06 червня 2002 року на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» між [PERSON] та [PERSON] укладено договір №4763 купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] продала, а [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . Загальна площа квартири 31,2 кв.м, житлова площа 16,4 кв.м, кількість кімнат однокімнатна, що підтверджено копією дубліката відповідного договору купівлі-продажу. За п. 4 договору, у ході біржових торгів квартира продана за 20 тис. грн. Згідно п. 6 договору, продавець має право довічного проживання у проданій квартирі. З копії журналу реєстрації біржових угод з нерухомістю на Херсонській товарній біржі «Альтер-Его» почато 20.09.2001 р. закінчено 16.11.2002 р., зокрема, поміж інших записів, наявний запис про вчинений правочин 06.06.2002 року між [PERSON] та [PERSON] щодо квартири за адресою [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.09.2018 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №147885519 від 04.12.2018 р., право власності на квартиру, що розташована [ADDRESS] зареєстровано 22.11.2018 року за [PERSON] державним реєстратором Херсонської філії Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верещак Н.В. на підставі дублікату договору купівлі-продажу серія та номер 4763, серія ХТБ виданий 29.10.2018 року Херсонською товарною біржею «Альтер-Его». З листа КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР від 06.12.2018 р. №773 на адвокатський запит вбачається, що відповідно до матеріалів інвентарної справи, станом на 31.1.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №783 від 04.01.1997 року, посвідченого директором Товарної біржі «Ізумруд» та зареєстрований на товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод за реєстровим №783 від 04.01.1997 року та зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №35605. Згідно довідки голови ОСББ «Будівельників 26» від 05.12.2018 р. [PERSON] , [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21.02.1997 року і весь час там проживала до часу своєї смерті [INFO] . З копії реєстраційної справи №1702671165101, сформованої Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Херсонської міської ради за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] вбачається, що 22.11.2018 року із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася [PERSON] . Справа містить копію спірного договору, відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44223769 від 23.11.2018 р., витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №146677331 від 23.11.2018 р. Відповідачка [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено актовим записом про смерть №686 від 11 травня 2019 року складеним Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. 27.11.2019 року Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою повідомлено, що після померлої [PERSON] зведено спадкову справу №452/2019 року; з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались, відомості про фактичне прийняття спадщини відсутні. [PERSON] є донькою [PERSON] , що прослідковується з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00024989267 від 18.12.2019 р., копії актового запису №1014 від 23.11.1990 р. про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ); актового запису №194 від 09.08.1974 року про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ). З матеріалів спадкової справи №27/2018 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 29.11.2018 року із заявами про прийняття спадщини після померлої звернулись її двоюрідні сестри [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 09.09.2021 року у справі №648/887/21 встановлено факт того, що [PERSON] та [PERSON] являються двоюрідними сестрами [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили 12.10.2021 року. Відповідно до\~статті 15\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Позивачка, звертаючись до суду з позовом, як на підставу зазначила, що факту передання майна у відповідності до ч. 1 ст. 128 ЦК Української РСР не відбулось, [PERSON] продовжувала проживати у квартирі, грошових коштів від правочину померла не отримала, правочин вчинено про людське око, тобто без наміру створення юридичних наслідків, що ним обумовлені, [PERSON] ніколи не була членом товарної біржі. Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції Закону, чинній на час укладення договору купівлі-продажу від 06.06.2002 року, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. Згідно ст.\~17\~Закону \~України «Про\~товарні біржі»\~в редакції\~Закону,\~чинній на\~час укладення\~договору купівлі-продажу\~від 06.06.2002\~року Правила\~біржової торгівлі\~розробляються відповідно\~до чинного\~законодавства і\~є основним\~документом,\~що регламентує\~порядок здійснення\~біржових операцій,\~ведення біржової\~торгівлі та\~розв`язання\~спорів з\~цих питань. Правила\~біржової торгівлі\~затверджуються загальними\~зборами членів\~товарної біржі\~або органом,\~ними уповноваженим. У\~правилах біржової\~торгівлі визначається: строк\~та місце\~проведення біржових\~операцій; склад\~учасників біржових\~торгів і\~сукупність вимог,\~що ставляться\~до них; порядок\~здійснення та\~реєстрації біржових\~операцій; порядок\~визначення та\~розмір плати\~за користування\~послугами біржі; відповідальність\~учасників та\~працівників біржі\~за невиконання\~або неналежне\~виконання правил\~біржової торгівлі; інші\~положення,\~встановлені органами\~управління біржі. На\~товарній біржі\~забороняються: купівля-продаж\~товарів (контрактів)\~однією особою\~безпосередньо або\~через підставних\~осіб з\~метою впливу\~на динаміку\~цін; будь-які\~погоджені дії\~учасників біржової\~торгівлі,\~які мають\~своєю метою\~або можуть\~призвести до\~зміни чи\~фіксації поточних\~біржових цін; поширення неправдивих відомостей, що можуть призвести до штучної зміни кон`юнктури. Згідно наданих представником відповідачки на адвокатський запит Правил торгівлі нерухомістю та автотранспортом Херсонської товарної біржі «Альтер-Его», затверджених на засіданні Біржового комітету протоколом від 01.04.1994 р., п. 2.2 учасниками торгівлі можуть бути юридичні та фізичні особи, які є членами секції «Н» у відповідності з Положенням про секції, бажаючі придбати або продати майно, маючі на те право у відповідності до законодавства України. За п. 2.3 положення, заява про прийом до членів біржі подається сторонами до початку торгів. Позивачка зазначаючи про те, що [PERSON] ніколи не була членом біржі жодних належних, достатніх та допустимих доказів вказаному не надала. Саме лише посилання на вказане без надання відповідних доказів не можу слугувати самостійною підставою для встановлення відповідного факту. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~41\~ЦК Української\~РСР,\~в редакції,\~чинній на\~момент укладення\~договору купівлі-продажу,\~угодами визнаються\~дії громадян\~і організацій,\~спрямовані на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав або\~обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). За ч. 1 ст. 47 ЦК Української РСР Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Згідно ст.\~58\~ЦК Української\~РСР недійсною\~є угода,\~укладена лише\~про людське\~око,\~без наміру\~створити юридичні\~наслідки (мнима\~угода). Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі. Відповідно до\~ст.\~128\~ЦК Української\~РСР Право\~власності (право\~оперативного управління)\~у набувача\~майна за\~договором виникає\~з моменту\~передачі речі,\~якщо інше\~не передбачено\~законом або\~договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частина третя статті 5 ЦК України). За загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року в справі № 671/22/19 (провадження № 61-9511сво19)). Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (стаття 47 ЦК УРСР). Недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей (частина перша статті 48 ЦК УРСР). Угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення (частина перша статті 59 ЦК УРСР). Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів (стаття 227 ЦК УРСР). Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 25.03.2024 року №336/6023/20 зазначила, що: вимоги щодо змісту та форми правочинів визначаються законодавством, чинним на момент їх вчинення. Це саме положення стосується також підстав визнання правочинів недійсними. При розгляді справи про визнання правочину недійсним він оцінюється на предмет відповідності до вимог законодавства, чинного під час його укладення. Отже, на правочини вчинені до моменту набуття чинності Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 року, тобто до 01 січня 2004 року, поширюється законодавство, чинне на момент їх укладення, зокрема Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року в справі № 478/708/19 (провадження № 61-2680св20), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2023 року в справі № 205/1783/20 (провадження № 61-480св23), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2023 року в справі № 203/4638/20 (провадження № 61-4402ск23)); у статті 227 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод було обов`язкове лише у випадках укладення договору купівлі-продажу жилого будинку. В ЦК УРСР не передбачалося обов`язку нотаріально посвідчувати договір купівлі-продажу квартири, у тому числі у випадку укладення договору, стороною якого є фізична особа (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 березня 2018 року в справі № 904/4573/16, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 вересня 2019 року в справі № 903/729/16, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року в справі № 183/900/17 (провадження № 61-9101св21)); підстава недійсності правочину має існувати в момент вчинення правочину (див.\~постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від\~24 квітня 2020 року в справі № 522/25151/14-ц (провадження № 61-101св19)). Позивачка посилається на те, що спірний договір купівлі-продажу є фактично договором укладеним про людське око, тобто без наміру створити юридичні наслідки, оскільки [PERSON] продовжувала проживати у спірній квартирі, нести за неї витрати, проживала у квартирі до моменту смерті. В той же час, судом встановлено, що згідно п. 6 договору купівлі-продажу, сторони обумовили, що продавець має право довічного проживання у проданій квартирі. Позивачкою суду не надано жодних належних, достатніх та допустимих доказів не отримання за спірним договором [PERSON] грошових коштів та сплату нею комунальних послуг. Відповідачкою [PERSON] у відзиві не оспорювався факт проживання [PERSON] у спірній квартирі, зазначалось, що вказане обумовлено сторонами у договорі. Недійсність договору означає, що він не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому що він не відповідає вимогам законодавства. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу містить всі необхідні умови, притаманні договору, позивачкою жодних належних, достатніх та допустимих доказів укладення договору про людське око, в розумінні ст. 58 ЦК Української РСР, на які вона посилається у позові не надано. Більш того, про вчинення вказаного правочину позивачка дізналась лише звернувшись за оформленням спадкових прав після [PERSON] , що може свідчити про те, що померла могла і не повідомляти позивачку про вчинення даного правочину. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання правочину недійсним. Оскільки в частині визнання договору недійсним відмовлено, не підлягають розгляду й похідні від цього вимоги про скасування державної реєстрації права власності за [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача, відповідачкою не заявлено про наявність судових витрат. Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2018 р. у вигляді арешту квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України серія та номер [NUMBER] виданий 30.05.1996 р) скасувати. На підстави ч. 10 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2018 р. зберігають свою дію до набрання цим рішенням законної сили. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Рішення в повному обсязі складене 20 жовтня 2025 року.

Outcome: dismissed