Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що 29 жовтня 1995 року між нею, [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №224. Від цього шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до шлюбу стало погіршення подружніх відносин. Спльне життя не склалось через різницю в характерах та поглядах на життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, втрачено почуття любові. На даний час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу, який носить формальний характер, є неможливим. Просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі. Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачкою було подано заяву про збільшення позовних вимог, яку просить залишити без розгляду, про що зазначила у поданій до суду 21.10.2025 заяві. Відповідач заяв та клопотань до суду не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №224, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якої сторони зазначені батьками (а.с. 5). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин між нею та відповідачем більше не існує, подружніх стосунків вони не підтримують, шлюб носить формальний характер, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень не надав. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved