Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення в електронній формі 21.04.2025, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021 у загальному розмірі 27 285 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу 9 000 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4890936 онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом, з попереднім оформленням позичальником на офіційному сайті ТОВ «МІЛОАН» у мережі Інтернет заявки на отримання кредиту, сформованої у його власному онлайн-кабінеті на сайті товариства. На мобільний телефон [PERSON] товариством було направлено СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, при введенні якого позичальник підтвердив прийняття умов кредитного договору №4890936. Таким чином, 26.08.2021 сторони уклали договір про споживчий кредит, за умовами якого товариство перерахувало позичальникові кредитні кошти на вказаний ним картковий рахунок у розмірі 3 400 грн. 00 коп. Кредитний договір було укладено строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії. Протягом обумовленого строку відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустив утворення заборгованості у розмірі 27 285 грн. 00 коп., яка включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 300 грн., прострочену заборгованість по процентам - 23 545 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп. При цьому, 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №15/12-2021-22 відступлення права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021, укладеним із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 27 285 грн. 00 коп. У подальшому, 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-03/2023/01 відступлення права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021, укладеним із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 27 285 грн. 00 коп. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як дійсного кредитора, позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 07.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами письмово, без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, зважаючи на те, що жоден з учасників не заявив про свою участь в судовому засіданні. Представник позивача - Ткаченко М.М. у прохальній частині позову заявила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання 03.09.2025 не з`явився та про подальшу участь в розгляді справи не заявив, протягом визначеного строку відзив на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Так, судове засідання, призначене на 16.07.2025, за клопотанням відповідача було відкладене до 29.07.2025. При цьому, 16.06.2025 відповідач [PERSON] особисто ознайомився з матеріалами цивільної справи із застосуванням фотофіксації; про час та дату наступного судового засідання був сповіщений належним чином (а.с.106, 107). За клопотанням відповідача судове засідання 29.07.2025 черговий раз було відкладене судом на 03.09.2025 у зв`язку з наміром відповідача позасудово врегулювати спір з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»; про час та дату наступного судового засідання був сповіщений належним чином (а.с.108). Станом на 28.10.2025 відзив на позов відповідач не подав, клопотань про надання додаткового часу не заявляв, інтересу до подальшого розгляду справи не проявляв. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, не подання відзиву у встановлений законом строк, не дивлячись на обізнаність з фактом перебування справи у провадженні суду, не заявлення про участь у судовому засіданні надалі, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних доказів за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.08.2021 [PERSON] на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» у мережі Інтернет заповнив та подав анкету-заяву на отримання кредиту №4890936, сформовану у його власному онлайн-кабінеті на сайті товариства. Цього ж дня, між ТОВ «МІЛОАН» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником було укладено договір про споживчий кредит №4890936 (індивідуальна частина), за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальникові грошові кошти (фінансовий кредит) у національній валюті - гривня, в сумі 3 400 грн. 00 коп. (п.п.1.1-1.4) строком на 30 днів з 26.08.2021 до 25.09.2021. Відповідно до п.1.5 договору, загальні витрати позичальника складають 1 615 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 5 015 грн. 00 коп. Комісія за надання кредиту складає 340 грн. 00 коп., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом - 1 275 грн. 00 коп., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Тип процентної ставки - фіксована (п.1.7). Проценти нараховуються за стандартною (базовою), яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена у п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 договору. Як слідує з п.2.3.1.2 договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загального строку пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Як визначено у п.2.1 договору, кредитні кошти надаються позичальникові безготівково шляхом переказу на картковий рахунок. Указаний договір було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступному, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено розділом 6 договору. При укладенні договору було проведено ідентифікацію клієнта [PERSON] кредитором ТОВ «МІЛОАН», та акцепт договору позичальником прийнято шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора буквено-цифрового вираження, відправленого на вказаний позичальником номер мобільного телефону [NUMBER] . Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №4890936 від 26.08.2021 дійсно укладений сторонами правочину - ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника - [PERSON] , його персональні дані, номер мобільного телефону [NUMBER] , на який 26.08.2021 відправлено одноразовий ідентифікатор R81627 в якості аналога власноручного підпису позичальника. Ідентифікацію позичальника товариством було проведено належним чином, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «МІЛОАН» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача [PERSON] - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судовим розглядом встановлено, що свої зобов`язання за договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі - 3 400 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про переказ коштів через сервіс LiqPay, дата та час платежу - 26.08.2021 о 10.53 год., призначення «кошти згідно договору 4890936», платник - ТОВ «МІЛОАН» (видача), ID платежу 1744943718. При цьому, у ході судового розгляду відповідач не надав будь-яких доказів, зокрема, виписки по особовому рахунку, доступ до якої він має як клієнт банка-емітенту банківської карти, чи довідки про відсутність у нього банківської картки № [NUMBER] на момент здійснення перерахування коштів або ж втрату картки з володіння в результаті протиправних дій третіх осіб. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Натомість [PERSON] допустив порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, в результаті чого станом на 15.12.2021 утворилась заборгованість у загальному розмірі 15 215 грн. 00 коп., яка включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 400 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 11 475 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп. Доказів на спростування цьому відповідач суду не надав, власний контррозрахунок, у випадку незгоди із заявленим боргом, не навів. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] відповідно до наданого позивачем розрахунку та виписки по рахунку користувався кредитними коштами, наданими йому ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021 у вигляді наданого кредиту, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Пунктом 3.2.6 договору визначено, що товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Судовим розглядом встановлено, що 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №15/12-2021-22, згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021, укладеним із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 15 215 грн. 00 коп. (що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 400 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 11 475 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп.), свідченням чому є акт прийому-передачі реєстру боржників, платіжне доручення та Витяг з Реєстру боржників. Надалі, 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021, укладеним із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 27 285 грн. 00 коп. (що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 400 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 23 545 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп.), свідченням чому є акт прийому-передачі реєстру боржників, платіжне доручення та Витяг з Реєстру боржників, де вимоги до [PERSON] включені за порядковим №19111. Відповідно до приписів ст.ст.514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором, законом. Враховуючи, що ТОВ «МІЛОАН» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» кінцево, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. За результатами розгляду справи встановлено, що [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, комісії, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021, до якої позивачем включено такі складові, розраховані станом на 24.03.2023: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 400 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 23 545 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп. Аналізом розрахунку заборгованості судом встановлено, що заборгованість по процентам була нарахована спочатку за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом - 30 днів до 25.09.2021 (згідно з п.1.5.2 договору), що становить 1 275 грн. 00 коп. (з розрахунку: 3 400 грн. * 1,25% / 100% * 30 днів). Починаючи з 26.09.2021 товариством застосовано стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту (3 400 грн. 00 коп.) за кожен день користування кредитом в межах 60 днів з 26.09.2021 до 24.11.2021 (відповідно до п.1.6, п.2.3.1.2 договору), зважаючи на те, що в межах строку кредитування позичальник кошти не повернув та продовжив користуватись ними після закінчення строку кредитування. Відтак, кредитором нараховано процентів за стандартною ставкою у розмірі 10 200 грн. 00 коп. (з розрахунку: 3 400 грн. * 5% / 100% *60 днів). Загальний розмір заборгованості по процентам склав 11 475 грн. 00 коп. (з розрахунку: 1275 + 10200). Після відступлення права вимоги ТОВ «МІЛОАН» на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 15.12.2021, новий кредитор здійснив донарахування процентів із застосуванням стандартної (базової) процентної ставки за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту (3 400 грн. 00 коп.) ще за 70 днів (за період з 15.12.2021 до 23.02.2022), в результаті чого заборгованість по процентам була збільшена на 12 070 грн. 00 коп. Після 23.02.2022 проценти не нараховувались, заборгованість станом на 10.03.2023 склала 27 285 грн. 00 коп., що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 400 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 23 545 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп. Разом з тим, після відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.03.2023, новий кредитор не здійснював нових нарахувань та вимог по ст.625 ЦК України не заявляв; відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 24.03.2023 заборгованість за кредитним договором встановлена у розмірі 27 285 грн. 00 коп. та включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 400 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 23 545 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд доходить висновку, що заборгованість за тілом кредиту - 3 400 грн. 00 коп., по процентам за користування кредитом у сумі 11 475 грн. 00 коп., комісії - 340 грн. 00 коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору. При цьому, донарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» процентів за період з 15.12.2021 до 23.02.2022 у сумі 12 070 грн. 00 коп. здійснено поза межами строку дії договору та перевищує узгоджені сторонами у п.2.3.1.2 межі пролонгації строку кредитування (понадстрокове користування кредитом), а відтак нарахування процентів у вищевказаному розмірі є протиправним. Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи часткову обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позову шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за кредитним договором №4890936 від 26.08.2021 у загальному розмірі 15 215 грн. 00 коп., що включає: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 3 400 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 11 475 грн. 00 коп., заборгованість за комісією - 340 грн. 00 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить із часткового задоволення заявлених вимог (на 56%), а тому понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову в електронній формі) та витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно частині задоволених вимог: 1 356 грн. 54 коп. судового збору та 5 040 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Клопотань про їх зменшення або незгоду з інших підстав відповідач не подавав.

Outcome: partial