Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

18 лютого 2025 року позивач [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м.Одеси із позовом про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] з лютого 2008 року до дня смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мотивує вимоги тим, що після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої увійшло все майно померлого. За життя померлого, заповіт не складено. Оскільки позивач проживав із спадкодавцем більше як шістьнадцяти років до часу відкриття спадщини, він є спадкоємцем четвертої черги за законом. Інші спадкоємці за законом, відсутні. Отже позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину за відсутності судового рішення, про що надано лист приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. Від 28.11.2024 року вих. № 640/02-14. Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року, задоволено клопотання представника відповідача Одеської міської ради та витребувано з від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу (просп. Добровольського, буд. 74, кв. 1, м. Одеса, 65069) належним чином засвідчену копію спадкової справи №102/2024, заведеної до майна померлого [PERSON] . В судовому засіданні 22 жовтня 2025 року, представник позивача адвокат Бурега Ігор Володимирович просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини по справі, які перевірені письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи. Як встановлено ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.76 ЦПК України). Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , народився у м. Новоград-Волинський Житомирської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 09 січня 1996 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. [PERSON] помер [INFO] , про що 13 липня 2024 року складено відповідний актовий запис №5397 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). З 2001 року [PERSON] проживав однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі [PERSON] матерію позивача, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . За життя перебуваючи у шлюбі [PERSON] та [PERSON] 29.09.2003 року придбали квартиру за [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу та реєстраційним посвідченням. \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] в м.Одеса, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2021 року. \~ \~ \~ \~Позивач після смерті матері успадкував 1/2 квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з реєстру речових прав. З лютого 2008 року [PERSON] проживав з позивачем [PERSON] однією сімєю за адресою - [ADDRESS] . За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли витрати по господарству, по комунальними послугам, як батько і син. Згідно Акту, виданому керуючою компанією «КЛЕВЕР» від 14.01.2025 року, яким сусіди [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що в квартирі [ADDRESS] позивач та [PERSON] вели спільне господарство більше п`ятнадцяти років. Факт спільного проживання позивача [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] за адресою: квартира [ADDRESS] , підтверджується також оглянутими судом квитанціями та платіжними дорученнями про оплату комунальних з ТОВ «Інфокс» та ВАТ «ЕК» Одесаобленрго» та [PERSON] \~по адресі [ADDRESS] . Позивач підтверджує той факт, що оплатив послуги за поховання [PERSON] .. Допитані в якості свідків сусід позивача [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] більше шістьнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків і спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Положення ч. 1 ст.\~1218\~ЦК України передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Приморського державного нотаріальної контори у місті Одеса та за його заявою заведена спадкова справа №102/2024 до майна померлого [PERSON] . Інших спадкоємців немає. Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, оскільки позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, що зазначено у листі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. Від 28.11.2024 року вих. №640/02-14, згідно змісту якого для встановлення факту проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю необхідно звернутися до суду. Частиною 3 ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За висновком Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду встановленим постановою від 17 червня 2020 року по справі № 755/18012/16-ц, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, про що наведено ч.4 ст.263 ЦПК України. Положеннями ст.\~1264\~ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного\~Суду України\~від 03\~червня 1999\~року №\~5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Таким чином, [PERSON] проживав однією сім`єю із [PERSON] за адресою [ADDRESS] з лютого 2008 року по день смерті [PERSON] тобто по [INFO] . Встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем має для позивача юридичне значення, оскільки від цього факту залежить можливість реалізації ним спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення вказаного юридичного факту потрібно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця, щодо якого не існує спору про право у зв`язку із відсутністю інших спадкоємців. Таким чином, вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved