Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

представник позивача Памірський М.А. звернувся з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 55069.20 грн за кредитним договором №270275-КС-004 від 01 жовтня 2023 року (далі Договір), який укладено шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до умов Договору, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9000 грн та зобов`язувався їх повернути та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,15715961 процентів за кожен день користування Кредитом згідно графіку платежів. 06 листопада 2023 року з відповідачем укладено додаткову угоду № ДУ№1, якою продовжено термін дії договору до 17 червня 2024 року. Додатковою угодою № ДУ№2 від 19 січня 2024 року продовжено термін дії договору до 08 листопада 2024 року. 19 березня 2024 року укладено додаткову угоду №3, якою продовжено термін дії договору до 04 березня 2025 року. Однак, відповідач, отримавши грошові кошти, свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, лише частково сплатив кошти, у зв`язку з чим станом на 23 квітня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 55069.20 грн, яка складається з: 9000 грн - прострочених платежів по тілу кредиту; 45517.10 грн - прострочених платежів по процентах; 552.10 грн - прострочених платежів за комісією, що і стало підставою для звернення до суду. 08 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09 липня 2025 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому просить поновити строк на подання відзиву та відмовити в задоволенні позову Щодо неналежних документів наданих до позовної заяви, вказує, що додані до позову обидві візуальні форми послідовності дій Клієнта у форматі pdf, в розрізі процесуальних норм стосовно достовірності доказів, мають бути визнані судом неспроможними. Позивачем не доведено жодними належними та достовірними доказами того, що під час створення такої візуальної форми послідовності дій відповідний документ захищено від редагування/зміни будь-якими особами, а сама форма створюється автоматично системою та захищається від змін. Не є таким безсумнівним доказом вчинення сторонами дій з укладення електронного договору і подана Позивачем та створена ним одноособово анкета клієнта. Окрім того, Позивачем не доведено та не обґрунтовано, що надані ним анкета клієнта та візуальні форми послідовності дій Клієнта створюються автоматично системою в день укладення договору, а тому при можливості формування таких документів Позивачем, зокрема його посадовою особою, односторонньо та у будь-який час (анкета створена у вигляді витягу із сайту). Посилання ж Позивача на приписи ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» мають бути відхилені як неспроможні, оскільки вказана норма місить припис про те, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи, а також про віднесення поданих стороною в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень доказів. Позивач жодним чином не мотивував неможливість демонстрації суду наявності у системі, володільцем якої і є сам позивач, відповідних записів та/або запису чи інформації про їх існування та зберігання в системі. З урахуванням неподання Позивачем оригіналів електронних доказів щодо вчинення тієї послідовності дій, про яку стверджує позивач, варто встановити, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами обставин акцептування відповідача щодо конкретних умов договору кредитування та, зокрема, укладення з відповідачем Додаткових угод №1, №2, №3 до Договору №270275-КС-004 про надання кредиту від 01.10.2023 саме на тих умовах і з тим змістом, на яких наполягає позивач. А тому суд має визнати надані Додаткові угоди №1, №2, №3 до Договору №270275-КС-004 про надання кредиту від 01.10.2023 неналежними доказами по справі та не приймати їх до уваги під час вирішення справи по суті. Позивачем не надано доказів приєднання відповідача до Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», затверджених наказом директора Товариства №13-ОД від 27.06.2022, зокрема і шляхом їх окремого підписання, а тому самі по собі такі Правила не можуть оцінюватись судом як договір приєднання та породжувати передбаченими цими правилами права і обов`язки для відповідача. Щодо відсутності доказів розміру заборгованості, то зазначає, що позивачем до позову не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по Кредитному договору №270275-КС-004 від 01.10.2023. У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи вказаних документів, відсутня можливість перевірити як факт наявності заборгованості у відповідача, так і встановити її розмір . В матеріалах позову вказано, що на підтвердження надання грошових коштів у кредит, відповідно до умов кредитного договору №270275-КС-004 від 01.10.2023, позивач надав довідку ТОВ «ПрофітГід», згідно якої останній повідомляє, що 01.10.2023 на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника були перераховані грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. (Номер платіжної інструкції: c2b6e890-6050-11ee-b82f-000c29d57ed21; Номер транзакції: 39616-10820-58963; Дата / час здійснення переказу коштів: 2023-10-01 14:51:23; Номер платіжної картки отримувача: [NUMBER] ; Емітент платіжної картки отримувача: A-BANK; Код авторизації: 32409B; Код RRN: 327414439058; Призначення переказу: Перерах. коштiв [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №270275- КС-004 від 01.10.2023 Без ПДВ). Вказаний документ не є належним доказом для підтвердження факту надання позивачем і, відповідно, отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов кредитного договору №270275-КС-004 від 01.10.2023. Позивачем також не надано доказів існування будь-яких правовідносин між ним та ТОВ «ПрофітГід», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача, а саме на підставі договору №ПГ-5 від 04.11.2020. В матеріалах справи відсутній вищевказаний договір, який би дійсно підтверджував наявність будь-яких правовідносини між позивачем та ТОВ «ПрофітГід», їх права та обов`язки за цим договором. З наданого суду документа слідує, що грошові кошти були перераховані через невстановленого посередника. Також, у наданому позивачем кредитному договорі відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором. Дані листи не містять в собі інформації та доказів приналежність платіжної карти « [NUMBER] » саме відповідачу, а не іншій особі. Більш того, реквізити повного карткового рахунку позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів) в матеріалах справи не міститься. Ні в змісті кредитного договору, ні в будь-яких інших документах оформлених при наданні кредитних коштів , всупереч викладених вище вимог Закону, реквізити повного карткового рахунку відповідача не зазначено. Слід додатково зазначити, що саме номер картки не є конфіденційною інформацією, яку варто приховувати. Крім того, зазначене призначення платежу «Перерах. коштiв [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №270275- КС-004 від 01.10.2023 Без ПДВ» без поданих належних доказів перерахування грошових коштів саме відповідачу не встановлює належне виконання Первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором №270275-КС-004 від 01.10.2023. Так, з вищевказаних документів неможливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних про здійснені операції. Такі листи не є розрахунковими документами та не підтверджують переказу коштів, операцій по банківському рахунку, оскільки такий документ не містять відмітки про час його прийняття та виконання банком, не містять повного номера картки, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме відповідача. Вказане у сукупності унеможливлює встановлення судом факту перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідного договору, а не іншими особами за іншими правовідносинами. На підтвердження боргу позивач надав Розрахунок заборгованості за кредитом, складений позивачем, який не є первинним документом, що підтверджує отримання кредиту, а містить лише суму заборгованості (незмінну) та не вказує відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору, сум погашення заборгованості. Вважає також несправедливими умови нарахування відсотків за користування кредитом, які не відповідають вимогам законодавства про захист прав споживачів. Кредитний договір датований 01.10.2023 року , тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому позивач був зобов`язаний привести положення та норми кредитного договору №270275-КС-004 від 01.10.2023 у відповідності до встановлених змінами у законодавстві максимальних розмірів денної процентної ставки протягом перших 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, починаючи з 21.08.2024 Позивач зобов`язаний був здійснювати нарахування процентів за кредитним договором №270275-КС-004 від 01.10.2023, дотримуючись встановленого законодавством максимального розміру денної процентної ставки 1,00%. Беручи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, станом на 20.08.2024 у Відповідача начебто існувала заборгованість за процентами у розмірі 25 105,66 грн. Таким чином, приводить наступний розрахунок: 9000 грн. (сума кредиту) * 196 (кількість днів) за період строку кредитування 21.08.2024-04.03.2025 * 1 / 100 = 17 640,00 грн. Заборгованість за відсотками повинна складати не більше 42 745,66 грн. (25105,66 грн. + 17640,00 грн.). Позивач безпідставно пред`являє позовні вимоги про стягнення суми в розмірі 45 517,10 грн Щодо стягнення заборгованості за комісією, то в кредитному договорі №270275-КС-004 від 01.10.2023 позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які фінансовою установою встановлена комісія, а тому положення вказаного кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію (без зазначення переліку дій банка, які входять до її складу) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, з огляду на: неподання Позивачем належних достатніх та допустимих доказів перерахування Позивачем грошових коштів та отримання їх Відповідачем відповідно до умов кредитного договору №270275-КС-004 від 01.10.2023; не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність заборгованості Відповідача за кредитним договором №270275-КС-004 від 01.10.2023; не надані докази обґрунтованості заявлених сум заборгованості за кредитним договором №270275-КС-004 від 01.10.2023;- позовна вимога, що полягає у стягненні заборгованості за комісією не підлягає задоволенню, з огляду на те, що дана позовна вимога не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та повинна бути вирахувана із загальної суми заборгованості (том 1 а.с.108-118). 14 липня 2025 року представником позивача Басалига Д.М. подано відповідь на відзив, в якому просить поновити строк для подання доказів та вважає відзив необґрунтованим і безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Щодо укладення кредитного договору та додаткових угод, то вказує, що до позовної заяви додані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та Додаткових угод, у яких детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та Відповідача щодо укладення Кредитного договору та Додаткових угод в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ці візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору та Додаткових угод були посвідчені директором ТОВ «Бізнес Позика» Гайворонською М.М. З приводу дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та вкдповідача щодо укладення кредитного договору, то звертає увагу на те, що Кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора; без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Під час укладення Кредитного договору та Додаткових угод сторони погодились укласти Кредитний договір та Додаткові угоди з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору та Додаткових угод). Кредитний договір та Додаткові угоди укладені між Позивачем та Відповідачем не є договорами приєднання (у розуміння ст. 634 Цивільного кодексу України). Кредитний договір та Додаткові угоди не підписувалися Відповідачем з накладенням кваліфікованого електронного підпису Відповідача і не мали бути підписані таким чином, оскільки як вже зазначалося вище, Кредитний договір та Додаткові угоди між позивачем та відповідачем були укладені шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. З приводу надання правил надання споживчих кредитів з підписом позичальника, то зазначив, що відповідно до п. 7.4.4. Кредитного договору, позичальник ознайомлений з Договором та Правилами, копії доказів направлення Кредитного договору та Правил на електронну адресу відповідача у день укладення Кредитного договору сторонами надаються разом із даною відповіддю на відзив. Адреса електронної пошти була надана відповідачем під час укладення Кредитного договору, що підтверджується анкетою клієнта (яка є витягом з інформаційно телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця). Позичальник окремо не підписував Правила надання споживчих кредитів. Всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі , який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Щодо перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором, то позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. шляхом перерахування на його банківську картку № [NUMBER] (яка вказана ним при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) через посередника ТОВ «ПрофітГід», який надає позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 року послуги щодо перерахування кредитних коштів позичальникам та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами укладеними між Позичальниками та ТОВ «Бізнес Позика». Щодо надання документа первинного бухгалтерського обліку, то наданий доказ перерахування кредитних коштів у вигляді довідки з платіжної системи відповідного посередника ТОВ «Бізнес Позика» є належним, допустимим та достатнім доказом перерахування кредитних коштів та є документом первинної бухгалтерської документації, який повністю відповідає ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенню про Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.07.2025 28 документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 . Номер банківської картки відповідача у кінці Кредитного договору (у реквізитах сторін), на яку йому було здійснено перерахування кредитних коштів, був зазначений у Кредитному договорі. Щодо надання відповідачем свого номера банківської картки, на яку йому було здійснено перерахування кредитних коштів, то номер картки для перерахування коштів за Кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. З приводу здійснення відповідачем платежів за кредитним договором, то у відзиві відповідач не заперечував факт здійснення платежів за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 6 490,00 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором, то до позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, який грунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за кредитним договором, сума заборгованості відповідача підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача. Відповідач Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Щодо розміру денної процентної ставки відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування», то відповідно до п. 2.4. Кредитного договору стандартна процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15715961, фіксована. Не слід ототожнювати поняття «денна процентна ставка » в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку в день , яка встановлена в Кредитному договорів укладеному відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика». Сторона відповідача помилково ототожнює вказані поняття, а також зовсім не розуміє як розраховується денна процента ставка за формулою відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Щодо загальних витрат за споживчим кредитом, то згідно ч. 2 ст. 8 Закону до таких витрат включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). У даному випадку, у кредитному договорі встановлені дві фіксовані процентні ставки (стандартна та знижена), які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за кредитним договором. Розмір денної процентної ставки на дату укладення Кредитного договору та Додаткових угод відповідає максимальному розміру денної процентної ставки 1 % відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» , а також відповідає відповідним перехідним періодам, які передбачені у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» на дату укладення Кредитного договору та Додаткових угод відповідно. Щодо припинення нарахування процентів поза межами строку дії Кредитного договору, то термін дії Договору та додаткових угод до 04.03.2025 року. Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором після 04.03.2025 р. припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» не продовжувала строк дії Кредитного договору в односторонньому порядку, не нараховувала проценти після закінчення строку дії Кредитного договору та не просить суд стягнути з відповідача жодні проценти, які начебто були нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору. Щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до умов Кредитного договору, то відповідно до п. 2.5. Кредитного договору, комісія за надання Кредиту становить 1 350 грн. Відповідач здійснював платежі за Кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися на погашення його заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач, уклавши кредитний договір, погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту. У кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів. Щодо надання додаткових доказів на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору та додаткових угод, то зазначив про те, що ТОВ «Бізнес Позика» не укладає з Позичальниками нових кредитних договорів, якщо у позичальника є діючий незакритий кредит. Якщо у позичальника є діючий незакритий кредит, і він бажає отримати додаткові кредитні кошти у ТОВ «Бізнес Позика», йому пропонують укласти Додаткову угоду до діючого кредитного договору, на підставі якої йому будуть перераховані додаткові кредитні кошти. Відповідач чудово знав про порядок укладення кредитного договору та про всі інші типові умови кредитування у ТОВ «Бізнес Позика», а саме порядок перерахування кредитних коштів, порядок та розмір нарахування процентів за кредитним договором, встановлення комісії за надання кредиту тощо, оскільки він вже давно користується послугами ТОВ «Бізнес Позика» з надання кредитів та повністю виконував та закрив попередні кредитні договори (том 1 а.с. 128-165). 07 серпня 2025 року представником відповідача подано додаткові пояснення, в яких просить в задоволенні позову відмовити. Пояснення частково продубльовані у відзиву на позов (том 1 а.с.192-196). 28 серпня 2025 року представником позивача подано додаткові пояснення, які також частково продубльовані у відповіді на відзив. У письмових поясненнях сторона відповідача не заперечувала факт здійснення відповідачем платежів за Кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 6 490,00 грн. 29 травня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у АТ «А-БАНК» рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] ; виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 01 жовтня 2023 року (дата видачі кредиту) по 04 березня 2025 року (дата закінчення терміну кредитування). Представники позивача та відповідача у судове засідання не з"явилися, просять розгляд справи проводити без їх участі (том 1 а.с.10, том 2 а.с.168), що не суперечить вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості на підставі виконання зобов"язань кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2023 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №270275-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ідентифікатором UA-0427, термін дії до 21 січня 2024 року (том 1 а.с.20-24). Так, відповідач заповнив в інформаційно-телекомунікаційній системі анкету клієнта щодо отримання кредиту 01 жовтня 2023 року в сумі 9000 грн., надавши свої особисті дані (найменування; адресу реєстрації та проживання; РНОКПП; дата народження; місце народження; дані паспорта; електронна адреса; номер телефону: [NUMBER] ; номер банківської карти для перерахунку коштів: № [NUMBER] (том 1 а.с. 55). На електронну адресу відповідача позивачем направлялися листи з інформацією про вчинені ним дії укладення кредитного договору та додаткових угод з додатками (том 1 а.с.181-184). Того ж дня відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3520, який був направлений на його номер телефону Паспорт споживчого кредиту, в якому вказані основні умови кредитування (том 1 а.с. 18-19). 01 жовтня 2023 року відповідачу направлено пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту в електронній формі (том 1 а.с.25-29) та останній 01 жовтня 2023 року прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору про надання кредиту на умовах, визначених офертою, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0427, який був направлений на його номер телефону (том 1 а.с.30-34). На підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність дій клієнта, з якої встановлено, що клієнт через веб-сайт Кредитодавця https://my.bizpozyka.com, шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де світлокопії паспорта та облікової картки платника податків клієнта, фото клієнта з паспортом (том 1 а.с.75-77). Згідно п.п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 9000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Відповідно до п.п. 2.3-2.7 Договор,у строк, на який надається кредит: 16 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,0% фіксована; знижена процентна ставка в день 1,15715961% фіксована; комісія за надання кредиту: 1350 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 9000,00 грн.; термін дії договору: до 21 січня 2024 року. Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» підтверджено, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04 листопада 2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ним здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача. Номер платіжної інструкції - c2b6e890-6050-11ee-b82f-000c29d57ed21; платник - ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА код 41084239; номер транзакції - 39616-10820-58963; дата/час здійснення переказу - 01 жовтня 2023 року 14:51:23; сума переказу - 9000 грн; номер платіжної картки отримувача - [NUMBER] ; емітент платіжної картки отримувача - A-BANK; код авторизації - 32409В; код RRN 327414439058; призначення переказу - перерахунок коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] згідно до кредитного договору №270275-КС-004 від 01 жовтня 2023 року без ПДВ (том 1 (а.с.56, 166-171). 06 листопада 2023 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № ДУ№1, яка підписана ідентифікатором UA-8474, згідно якої відповідачем підтверджено наявність заборгованості станом на 06 листопада 2023 року в розмірі 11919.04 грн (9000 грн -сума кредиту; 2366.94 грн - проценти за користування кредитом; 552.10 комісія за надання кредиту). Орієнтовна вартість кредиту становить 30362.22 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка -1396.91%. З 06.11.2023 року до 01.01.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8678697% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 01.01.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15715961% в день; з 02.01.2024 року 1,15715961% в день, фіксована. Встановлено термін дії договору до 17 червня 2024 року (том 1 а.с. 35-38). Додатковою угодою № ДУ№2 від 19 січня 2024 року укладеною між позивачем та відповідачем, яка підписана ідентифікатором UA-2291, також відповідачем підтверджено про наявність у нього заборгованості станом на 19 січня 2024 року в розмірі 15807.72 грн (9000 грн - сума кредиту; 6255.62 грн - проценти за користування кредитом; 552.10 комісія за надання кредиту). Орієнтовна вартість кредиту становить 40553.14 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка -857.31%. З 19.01.2024 року до 15.03.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8678697% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 15.03.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15715961% в день; з 16.03.2024 року 1,15715961% в день, фіксована. Встановлено термін дії договору до 08 листопада 2024 року, (том 1 а.с.39-44, 53). 19 березня 2024 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № ДУ№3, яка підписана ідентифікатором UA-3853, в якій відповідачем підтверджено наявність заборгованості станом на 19 березня 2024 року в розмірі 20043.16 грн (9000 грн - сума кредиту; 10491.06 грн - проценти за користування кредитом; 552.10 комісія за надання кредиту). Орієнтовна вартість кредиту становить 51616.24 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 580.60 %. З 19.03.2024 року до 14.05.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,8678697% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 14.05.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15715961% в день; з 15.05.2024 року 1,15715961% в день., фіксована. Продовжено термін дії договору до 04 березня 2025 року (том 1 а.с.45-50,54). Відповідач був обізнаний з умовами кредитування, оскільки попередньо ввже отримував кредит позивача, який був сплачений (том 1 а.с.185-187). Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 6 490,00 грн ( том 1 а.с.173-180). Згідно розрахунку заборгованості станом та довідки на 22 квітня 2025 року (не нараховувалася після дати закінчення договору 04 березня 2025 року) заборгованість становить 55069.20 грн, яка складається з: 9000 грн - кредит; 45517.10 грн - відсотки за користування; 552.10 грн - комісія (том 1 а.с. 13-16, 17). Згідно наданої інформації на ухвалу суду про витребовування доказів АКТ «Акцент Банк» надано інформацію, що відповідачу (РНОКПП [NUMBER] ) емітована картка № [NUMBER] , [NUMBER] та надано виписку по рахунку за період з 01 жовтня 2023 року по 04 березня 2025 року, з котрої вбачається, що 01 жовтня 2023 року на вказану карту зараховано переказ коштів в сумі 9000 грн (том 1 а.с.243, том 2, а.с. 104). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частини першоїстатті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). В силу ч.2 ст.639 ЦК України договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» ( далі Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з наданими позивачем даними з Особистого кабінету відповідач через веб-сайт Кредитодавця https://my.bizpozyka.com шляхом введення Логіну (номер мобільного телефону) і паролю ввійшов до особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), ознайомився з умовами кредитування, акцептував оферту, отримав одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Тому укладений між сторонами Кредитний договір за формою відповідають вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. ТОВ «Бізнес Позика» і відповідач у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Доводи представника відповідача про те, що укладення договору позики між сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не підтверджується не заслуговують на увагу. В матеріалах справи містяться підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був направлений на його номер телефону, копії Паспорту споживчого кредиту, прийняття (акцепт) пропозиції Договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Також на підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність дій клієнта через веб-сайт кредитодавця https://my.bizpozyka.com. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відтак, твердження представника відповідача про те, що обраний позивачем спосіб укладення договору не доводить укладення такого і не відповідає вимогам права є неспроможними. З візуальної послідовності дій клієнта, клієнт через веб-сайт Кредитодавця https://my.bizpozyka.com, шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказав свої особисті дані (найменування; адресу реєстрації та проживання; РНОКПП; дата народження; місце народження; дані паспорта; електронна адреса; номер телефону; номер банківської карти для перерахунку коштів. І такі відповідають даним відповідача. Також ТОВ «Бізнес Позика» надано світлокопії паспорта та облікової картки платника податків клієнта, його фото з паспортом. Згідно наданої інформації на ухвалу суду про витребовування доказів АКТ «Акцент Банк» надано інформацію, що відповідачу (РНОКПП [NUMBER] ) емітована картка № [NUMBER] , [NUMBER] та надано виписку по рахунку за період з 01 жовтня 2023 року по 04 березня 2025 року, з котрої вбачається, що 01 жовтня 2023 року на вказану карту зараховано переказ коштів в сумі 9000 грн. І такий же номер карти вказано позичальником в особистому кабінеті в інформаційно-телекомунікаційній системі https://my.bizpozyka.com/ в анкеті клієнта щодо отримання кредиту, в підписаному ним кредитному договорі і в підтвердженні щодо видачі відповідачу кредиту. Необгрунтованим є також твердження представника відповідача про відсутність доказів перерахування коштів, оскільки спростовуються підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04 листопада 2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ним здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача. Номер платіжної інструкції - c2b6e890-6050-11ee-b82f-000c29d57ed21; платник - ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА код 41084239; номер транзакції - 39616-10820-58963; дата/час здійснення переказу - 01 жовтня 2023 року 14:51:23; сума переказу - 9000 грн; номер платіжної картки отримувача - [NUMBER] ; емітент платіжної картки отримувача - A-BANK; код авторизації - 32409В; код RRN 327414439058; призначення переказу - перерахунок коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] згідно до кредитного договору №270275-КС-004 від 01 жовтня 2023 року без ПДВ. Крім тіла кредиту і комісії, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в межах строку кредитування в розмірі 45517.10 гривень. З приводу неправомірністі нарахування відсотків у зазначеному розмірі, то такі також не знайшли свого підтвердження, оскільки нарахування відсотків погоджені відповідачем під час укладення кредитного договору та трьох додаткових угод. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Відповідно до частини 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Однак, проценти за кредитним договором є платою за користування кредитом, а не штрафними санкціями. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів. У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У кредитному договорі та додаткових угодах сторони погодили строк кредитування з до 04 березня 2025 року і не вчиняли дій для його пролонгації. Матеріалами справи доведено, що відповідач взяв на себе зобов`язання за кредитним договором, порушив його умови та допустив виникнення заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач частково погашав кредит, що визнано предстаником відповідача. Відповідно до вимог частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Ураховуючи наведене, суд вважає доведеною заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9000 гривень. Однак, не погоджується з розрахунком заборгованості за відсотками, виходячи з наступного. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону. У справі, що переглядається кредитний договір №270275-КС-004 укладений 01 жовтня 2023 року, додатковими угодами строком до 04 березня 2025 року. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Отже, до вказаних правовідносин слід застосовувати норми вищезазначеного закону. Аналізуючи умови укладеного між сторонами кредитного договору в частині нарахування відсотків за користування кредитом та наданий позивачем ТОВ «Бізнес Позика» розрахунок заборгованості, беручи до уваги внесені відповідачем кошти суд приходить до висновку, що позивач за період з 01 жовтня 2023 року до 20 серпня 2025 року правомірно нараховував відсотки за передбаченими договором ставками, що в загальному за цей період склали 25105.66 грн, що узгоджується з п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Що стосується нарахування відсотків за користування кредитом за період з 21 серпня 2024 року до 04 березня 2025 року (196 днів), суд вважає, що за вказаний період позивачем повинна була застосовуватись відсоткова ставка згідно положень Закону у розмірі 1% на день, а тому заборгованість за процентами за вказаний період складає 17640 грн. (9000 грн. х 1 % х 196 днів). Таким чином, загальний розмір заборгованості за відсотками за період з 01 жовтня 2023 року до 03 березня 2025 року становить 42745.66 грн. (25105.66 грн + 17640 грн). Тобто вказані вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 42745.66 грн, в стягненні 2771.44 грн слід відмовити. Суд зауважує, що посилання представника ТОВ «Бізнес Позика» на те, що «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(ки) в день, які встановлені в кредитному договорів укладеному відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика» не є тотожними поняттями, суд відхиляє та вважає такими, що зводяться лише до особистого тлумачення позивачем закону на власну користь. Правомірною також є вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в сумі 552.10 гривень . Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, включені в загальні витратиза споживчимкредитом. В силу частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Сплата комісії в розмірі 1350 гривень передбачена умовами договору (п.2.5), є складовою загальних витрат за споживчим кредитом і підлягає сплаті відповідачем. Щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, то аналізуючи умови кредитного договору та Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, колегія суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 94.96 % (52297.76 : 55069.2 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2300.31 грн (2422.40 х 94.96 %). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed