Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 20.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №19494-09/2024, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит. На підставі договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №19494-09/2024 від 20.09.2024 в сумі 14\~207,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4752,00 грн сума заборгованості за процентами; 4455,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №19494-09/2024 в розмірі 14\~207,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4752,00 грн сума заборгованості за процентами; 4455,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями; та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту та сплата відсотків. Предметом позову стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 14\~207,00 грн. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 20.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] украдений договір про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 (а.с.6-9). Договір про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 підписаний [PERSON] в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W0706, містить його податковий номер, адресу та номер мобільного телефону (а.с.6-9). Отже, вищезазначений договір про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, факт укладення договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 між сторонами є доведеним. Згідно з п.1.1 договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 20.09.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 17.01.2025. Згідно з п.1.4 договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Денна процентна ставка складає 0,99%. Відповідно до п.1.6 договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49хх-хххх-7104 протягом одного робочого дні з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Згідно з п.7.1 договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.2 цього договору. ТОВ «Аванс\~Кредит» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 5\~000,00 грн, що підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» та повідомленням ТОВ «УПР» №3466_250423101254 від 23.04.32025 (а.с.12, 67). З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 зі відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 14\~207,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4752,00 грн сума заборгованості за процентами; 4455,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с.13). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24.12.2024 укладений договір факторингу №24122024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с.15-17). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024 клієнт (ТОВ «Аванс Кредит») передав, а фактор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв реєстр боржників кількістю 7751, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.18). Згідно з витягом з реєстру боржників від 24.12.2024 до договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №19494-09/2024 в розмірі 14\~207,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4\~752,00 грн сума заборгованості за процентами; 4\~455,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с.20). Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 4\~752,00 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за договором в сумі 4752,00 грн нараховані в період з 20.09.2024 по 24.12.2024 включно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Відповідно до п.1.2 договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 кредит наданий строком на 120 днів. З розрахунку вбачається, що відсотки нараховані в період з 20.09.2024 по 24.12.2024 включно, що становить 96 днів. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти в розмірі 4752,00 грн за користування кредитом, позикодавець правильно нараховані та впродовж строку кредитування та їх стягнення є обгрунтованим. Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 4455,00 грн, суд дійшов наступного. Відповідно до п.5.3 договору про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів, або його сплати не у повному обсязі, товариство у перший день прострочення нараховує клієнту штраф у розмірі 100 від суми несплаченого у встановлені графіком платежів строки платежу. Штраф нараховується за порушення по кожному платіжному (розрахунковому періоду) окремо. Загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені норми чинного законодавства України про споживче кредитування. З розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 05.10.2024 по 24.12.2024 включно нараховані штрафи, що в загальному розмірі складають 4455,00 грн (а.с.13). Згідно з ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до\~п.18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан який й досі триває. За таких обставин саме положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану є спеціальною нормою, що повинна застосовуватись до спірних правовідносин. Таким чином, нарахування штрафних санкцій відповідачу за невиконання зобов`язань по кредитному договору з боку позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №19494-09/2024 від 20.09.2024 в розмірі 9752,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 4\~752,00 грн сума заборгованості за процентами є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. В решті позовних вимог слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн (а.с.2). Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 14\~207,00 грн, позов задоволений на суму 9\~752,00 грн, тобто на 68,64%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 2078,42 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial