Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Адвокат Плешинець М. В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду\~\~ із\~ позовом\~ до\~ [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 19.05.1994 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Липовецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 9. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За період перебування у шлюбі та за спільні кошти сторони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею: 91.3 кв.м, житловою 49,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , що був побудований згідно дозволу № 4/96 на право виконання будівельних робіт виданого Головним архітектором Хустського району на підставі рішення виконкому Липчанської сільської ради від 25.04.1994 року за № 13 та проекту забудови земельної ділянки індивідуального жилого будинку. Цей житловий будинок сторони добудували в 1995 році, що підтверджується випискою з погосподарської книги виданої виконкомом Хустської міської ради від 14.07.2025 року та технічним паспортом на житловий будинок № [NUMBER] . Довідкою №258/10.11-11 від 14.07.2025 року виданою виконкомом Хустської міської ради підтверджується зміна поштової адреси внаслідок перейменування вулиць, а саме з [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] , і відноситься до одного домогосподарства. Однак, незважаючи на завершення будівництва житлового будинку відповідач не завершив процедуру оформлення права власності на житловий будинок та не здійснив реєстрації права власності на нього і відповідно свідоцтво про право власності на спільно побудоване майно не виготовив, що зокрема підтверджується довідкою виданою Хустським ДПТІ від 16 червня 2025 року за № 505, згідно якої Хустське ДПТІ повід за адресою: [ADDRESS] зареєстровано. На сьогодні ні відповідач ні позивачка не може завершити оформлення права власності на житловий будинок та здійснити його державну реєстрацію, оскільки органом місцевого самоврядування не передавалась у власність земельна ділянка під будинком. Враховуючи цю ситуацію позивачка також не може звернутись до органу місцевого самоврядування для отримання такої земельної ділянки у власність, оскільки на ній розташоване майно. Відсутність права власності на земельну ділянку під цим житловим будинком позбавляє позивача та відповідача і можливості оформити цей будинок згідно будівельної амністії. Отже, через зволікання відповідача позивачка не може реалізувати свої права як власника, у зв`язку із чим змушена звернутись до суду. Позивачка просить суд ухвалити рішення про визнання спільної власності позивачки та відповідача житловий будинок, загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд\~ їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечив. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. У\~ судовому засіданні встановлено, що 19.05.1994 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Липовецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області за актовим записом № 9. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з рішення 21 сесії Липчанської сільської ради народних депутатів від 25.04.1994 року, акту про відведення земельної ділянки у межах села від 24.04.1986 р., гр. [PERSON] надано земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель в [ADDRESS] . За період перебування у шлюбі та за спільні кошти сторони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею: 91.3 кв.м, житловою 49,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , що був побудований згідно дозволу № 4/96 на право виконання будівельних робіт виданого Головним архітектором Хустського району на підставі рішення виконкому Липчанської сільської ради від 25.04.1994 року за № 13 та проекту забудови земельної ділянки індивідуального жилого будинку. Цей житловий будинок сторони добудували в 1995 році, що підтверджується випискою з погосподарської книги виданої виконкомом Хустської міської ради від 14.07.2025 року та технічним паспортом на житловий будинок № [NUMBER] . Довідкою №258/10.11-11 від 14.07.2025 року виданою виконкомом Хустської міської ради підтверджується зміна поштової адреси внаслідок перейменування вулиць, а саме з [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] , і відноситься до одного домогосподарства. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного 15.07.2025 року ТОВ «Ріалті-О», вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею: 91.3 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] складає 120712,00 грн. Отже, вищевказаний будинок був побудований на підставі необхідних дозвільних документів. Однак, незважаючи на завершення будівництва житлового будинку відповідач не завершив процедуру оформлення права власності на житловий будинок та не здійснив реєстрації права власності на майно.\~ На сьогодні ні відповідач ні позивачка не може завершити оформлення права власності на житловий будинок та здійснити його державну реєстрацію. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ч.1 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинку, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16 і, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 158/2404/13-ц (провадження № 61-21466св18). Досліджені судом докази достовірно вказують на те, що під час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] законно розпочали будівництво на відведеній для цього земельній ділянці житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На даний час сторони\~ зареєстровані та проживають у даному будинку. Даний будинок не зареєстрований за жодною особою. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав, які не дозволяють визнання права власності за сторонами, судом не встановлено, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за сторонами право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції від 21 липня 2025 року, що становить 605,60 грн. Решту судових витрат у сумі 605,60 грн. суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved