Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка [PERSON] та відповідач - [PERSON] перебувають у шлюбі з 28 серпня 2021 року. За період шлюбу у сторін було набуте майно, що зареєстроване на відповідача і було придбане за спільні кошти, а саме: MERCEDES-BENZ SPRINTER 312 1998 року випуску, дата реєстрації 12.10.2024 року. У період шлюбу між позивачкою та відповідачем фактично велося спільне господарство: сторони спільно проживали, вели спільний побут, приймали рішення щодо придбання необхідного для сім?ї майна, включно з транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 312. Внесення коштів на придбання автомобіля здійснювалося із загальних сімейних доходів, які формувалися як з особистого заробітку позивачки, так і з доходів відповідача. Крім того, позивачка брала участь у веденні домашнього господарства, що забезпечувало можливість відповідачу займатися трудовою діяльністю. Таким чином, автомобіль було придбано в інтересах сім?ї та за спільні кошти подружжя, що підтверджує його належність до спільної сумісної власності. Враховуючи це, позивачка просить суд визнати вказане майно спільною власністю подружжя та провести його поділ шляхом визнання права власності на частки у кожному з переліченого майна. Враховуючи характер спірного майна транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER 312 1998 року випуску його фізичний поділ у натурі є неможливим, оскільки це неподільна річ. Крім того, об?єктивні обставини, зокрема відсутність домовленості між подружжям щодо спільного користування автомобілем, унеможливлюють спільне володіння ним. У зв?язку з цим, відповідно до частини 1 статті 71 Сімейного кодексу України, неподільні речі можуть бути присуджені одному з подружжя з урахуванням компенсації іншому. З огляду на те, що автомобіль зареєстрований на відповідача, позивачка вважає доцільним присудити зазначене майно йому, з одночасним стягненням з нього на її користь грошової компенсації в розмірі 129 540 грн., що становить частину його ринкової вартості. Ухвалою судді від 26.06.2025 року відкрито провадження у даній справі, розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Парпальос В.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено що сторони з 28.08.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до наданої інформації РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях №31/31/14/299-аз/05-2025-297-2025 від 25.03.2025 в запитуваний період у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів міститься інформація про реєстрацію за гр. [PERSON] , [INFO] наступних транспортних засобів: - MERCEDES-BENZ SPRINTER 312 1998 року випуску, дата реєстрації 12.10.2024 року; HYUNDAI SONATA 2013 року випуску, дата реєстрації 08.12.2023 року (23.01.2025 перереєстровано на нового власника на підставі договору укладеного в ТСЦ); ВАЗ 2108 1987 року випуску, дата реєстрації 08.05.2012 року. Звітом про незалежну оцінку вартості колісного транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 312, 1998 року випуску розробленого ТОВ «ВІТ-ОКС» визначено ринкову вартість колісного транспортного засобу. Оцінювач, [PERSON] , на підставі здійсненої оцінки та з урахуванням ринкового попиту робить висновок про наступне: ринкова вартість колісного транспортного засобу MERCEDES-BENZ SPRINTER 312, 1998 року випуску, на дату оцінки без урахування ПДВ, становить: 259080,00 (Двісті п?ятдесят дев?ять тисяч вісімдесят грн. 00 коп.) грн. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, з моменту набуття права спільної сумісної власності, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгодженні обома співвласниками. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11). У відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 312 1998 року випуску, дата реєстрації 12.10.2024 року, набутий подружжям за час шлюбу, а тому належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу. Так, відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таке ж право співвласників передбачено і ч. 3 ст.358 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що для захисту майнового права позивачки, згідно змісту ст.\~15,\~16 ЦК України\~щодо способу захисту цивільних прав, виходячи із рівності часток у майні подружжя, відповідно до ч.1\~ст. 70 СК України, на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути грошову компенсацію за частку у спільному майні в розмірі 50% вартості автомобіля, що складає 129\~540 грн. (259 080, 00 грн. : 2). Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3\~378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved