Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

У жовтня\~2025\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу архівної довідки, яка видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України 29.08.2025 за №179/1/8923, і в якій її по батькові помилково вказане « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». В обґрунтування\~заяви зазначила,\~що після\~досягнення 50\~років,\~08.09.2025 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заява за принципом екстериторіальності передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, рішенням № 033050011989 від 16.09.2025 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності з 19.02.2001 до 04.08.2004, оскільки в наказі №96 від 31.07.2002 про надання відпустки по догляду за дитиною до 3-річного віку її по батькові значиться « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », зокрема такі розбіжності містяться в архівній довідці від 29.08.2025 №179/1/8923. В судове засідання заявник не з`явилася, клопотала про розгляд справи у її відсутності. Від заінтересованої особи - Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Івано-Франківській\~областінадійшли письмові пояснення, відповідно до яких ГУ ПФУ в Івано-Франківській\~областічастково не зарахувало заявнику до страхового стажу період роботи підтверджений архівною довідкою №179/1/8923 від 29.08.2025, а саме з 19.02.2001 до 04.08.2004, оскільки в наказах, зокрема про надання відпустки по догляду за дитиною до 3-річного віку по батькові заявника значиться « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним. При вирішенні справи ГУ ПФУ в Івано-Франківській\~областіпокладається на об`єктивність та неупередженість суду при розгляді заяви, прийнятті законного рішення щодо встановлення факту, що має юридичне значення. Розгляд справи просили проводити у відсутності представника заінтересованої особи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 24.10.2025. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Відповідно до частини першої статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин першої-другої статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц (провадження №14-139цс18), у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документів, відповідно до чинного законодавства. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. Необхідність встановлення факту належності документів особі у цій справі пов`язана із реалізацією права заявника на отримання пенсії. Стаття 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає умови призначення пенсії по інвалідності, зокрема в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 цього Закону. Особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп, від 49 років до досягнення особою 51 року - включно 12 років. Статтею 62\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12.08.1993\~№ 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження. Заявник як в обґрунтуванні заяви, так і в прохальній частині просить встановити саме факт належності їй правовстановлюючих документів архівної довідки, що викликає юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на зарахування періоду роботи до трудового стажу для призначення пенсії по інвалідності, що відповідає положенням частини першої статті 315 ЦПК України. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту належності їй архівної довідки може бути розглянута в порядку окремого провадження, як встановлення факту, що має юридичне значення. При вирішенні заяви по суті суд виходить з такого. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 02.02.2000 МРВ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України у Харківській області, заявник народилася [INFO] в м.Харків та її повне ім`я є « [PERSON] ». Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера видана заявнику також на ім`я « [PERSON] ». Згідно з повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.09.20025 [PERSON] народилася [INFO] в м. Харкові Харківської області. 14.01.2000 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу обом присвоєно прізвище « [PERSON] ». Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.06.2018 шлюб між подружжям розірваний (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0051122359 від 09.05.2025. 09.07.2024 [PERSON] , [INFO] , повторно уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.07.2024). Посвідчення особи з інвалідністю серії [NUMBER] також видане на « [PERSON] », дата народження - 1975 рік Трудова книжка заявника серії [NUMBER] видана 15.09.1998 на прізвище « [PERSON] », після укладення заявником шлюбу уповноваженою особою дошлюбне прізвище « [PERSON] » перекреслене та вказане прізвище « [PERSON] ». В трудовій книжці заявника наявний запис №5 від 19.02.2021 «Прийнята викладачем на кафедру іноземних мов Харківського інституту Військово-Повітряних Сил (ХІ ВПС), наказ №15 твід 19.02.2001». Записи №6 від 01.08.2001 та №7 від 01.09.2002 містять вказівки про заключення [PERSON] трудових договорів на посаді викладача Харківського інституту Військово-Повітряних Сил. Запис №8 від 04.08.2004 свідчить про звільнення [PERSON] у зв`язку з переведенням до Харківського університету Повітряних сил. Попри це, в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України 29.08.2025 за №179/1/8923 у записах щодо прийняття заявника викладачем на кафедру іноземних мов з 19.02.2001 та щодо надання їй відпустки по догляду за дитиною з 31.07.2002 до досягнення 3-річного віку, повне ім`я заявника вказано як «[PERSON] ». У решті відомостях, які підтверджують трудовий стаж заявника, ім`я останньої вказане правильно « [PERSON] ». Разом з тим відомості про місце роботи заявника у період з 19.02.2001 до 04.08.2004, зазначені у цій архівній довідці тотожні з відомостями, внесеними до трудової книжки [PERSON] . Наведене у\~сукупності доводить\~існування помилки\~у написанні\~по батькові\~заявника в\~архівній довідці\~№ №179/1/8923\~від 29.08.2025 (« [PERSON] » замість вірного « [PERSON] »). Заявник не має іншої можливості, ніж в судовому порядку, встановити факт належності їй документу, за яким визначається право на пенсійне забезпечення, тому заяву необхідно задовольнити. Висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, наведеним у постановах від 16.06.2021 № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03.02.2021 у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18.11.2020 у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25.11.2020 у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19.06.2019 у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05.12.2019 у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19). Заявник звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи, тому судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved