Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (або ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»)\~Москаленко М.С.\~звернулася до\~суду із\~позовом,\~в\~якому\~просить стягнути\~з\~ [PERSON] заборгованість за кредитним договором №32763-04/2024 в розмірі 52440,00 гривень, з яких: 15200,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37240,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 19 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №32763-04/2024. Даний кредитний договір укладено в електронній формі та підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надіслано на номер мобільного телефону відповідача, який зазначено в п.8 Кредитного договору, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.2.3 п.2 Кредитного договору, для отримання кредиту, Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦПК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 25 липня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З\~ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ»\~укладено договір\~факторингу №25072024\~відповідно до\~умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржника, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] . З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 25.07.2024 позивачем не здійснюються нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, [PERSON] не виконала свої зобов`язання по кредитному договору. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №32763-04/2024 в розмірі 52440,00 грн, з яких: 15200,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37240,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 03.03.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 18.03.2025 відповідач [PERSON] скерувала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме відповідачем підписано електронним підписом одноразовий ідентифікатор будь-який документ, оскільки в п.8 Кредитного договору вказано шість номерів, на який саме було відправлено одноразовий ідентифікатор, не підтверджено жодним документом. До матеріалів справи не долучено доручення, чи належним чином завірена його копія на підтвердження тих обставин, що первісний кредитор перерахував відповідачу кредитні кошти згідно договору позики №32763-04/2024 від 19.04.2024. Зазначає, що відповідно з виписки про рух коштів за 19.04.2024, виданої банком 13.03.2025, по рахунку відповідача відображено, що зарахування від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за договором №32763-04/2024 від 19.04.2024 не було. Окрім цього, з наданих документів неможливо встановити факту переходу до позивача права вимоги за кредитним договором. Також не долучено доказів сплати продажу по договору факторингу №25072024, що ставить під сумнів виконання зобов`язань фактором за даним договором факторингу, а відповідно і набуття права вимоги до відповідача. Враховуючи наведене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити, а судові витрати покласти на відповідача. 21.03.2025 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що 19.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачкою укладено кредитний договір №32763-04/2024 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був укладений з позичальником в електронному вигляді і застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв?язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання договору. 25.03.2025 від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому остання заперечує щодо прийняття додаткових доказів, оскільки дані докази не долучені у встановлений законом строк. Враховуючи наведене, просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано з АТ «Універсал Банк» письмові докази, які становлять банківську таємницю. Ухвалами Яворівського районного суду Львівської області від 14.04.2025, 27.05.2025 у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у відповіді на відзив просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про виклик в судове засідання. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268\~ЦПК\~України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16.10.2025, є дата складення повного судового рішення 21.10.2025. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 19 квітня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №32763-04/2024. Цей договір підписаний в електронній формі. З умовами та правилами отримання позики відповідач ознайомилася. Даний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового персонального ідентифікатора (електронного підпису) W2914. В укладеному між сторонами договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. За умовами договору фінансового кредиту №32763-04/2024 від 19.04.2024, відповідач [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 15200,00 грн., зі строком кредитування на 120 днів, із встановленою процентною ставкою в розмірі 2,5% в день та застосовується у межах строку кредитування.. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору («Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит»), загальна сума кредиту становить 60800 грн. 00 коп., з яких: 15200 грн.\~сума кредиту; 45600 грн. 00 коп.\~проценти за користування кредитом. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором, що підтверджується листом №3466_250130173711 від 30.01.2025 директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення», а також витребуваною судом інформацією, відповідно до якої, 20.04.2024 [PERSON] отримала кошти в загальному розмірі 15200,00 грн. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч.ч.7, 12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ст.263 ЦПК України. Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст.1077,1078\~ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту №32763-04/2024 від 19.04.2024 підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між первісним кредитором\~ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] правочину. Без отримання листів на адресу електронної пошти та/або SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладеними. Крім цього, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність доказів перерахування коштів первісним кредитором на рахунки відповідача, оскільки за умовами договору про надання фінансового кредиту, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. В свою чергу, первісний кредитор ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», як і позивач, з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту позичальника, не володіють та не можуть володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки вони не є банківськими установами, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури. Аналогічні висновки викладені колегією суддів у постанові Львівського апеляційного суду від 03.10.2025 у справі 944/2978/24. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Статтею 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 25 липня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З\~ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» укладено договір факторингу №25072024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає), а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржника, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №25072024 від 25 липня 2024 року, ТОВ\~«ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальному розмірі 52440,00 гривень, з яких: 15200,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 52440,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до\~платіжної інструкції\~№381\~від 30.07.2024,\~ТОВ\~«ФК «ЄАПБ» перерахувало кошти на рахунки ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» в загальному розмірі 4\~126 251,83 грн. Частинами 1 та 2 ст.512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516\~ЦК\~України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З\~ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» у встановленому законом порядку набуло право вимоги до [PERSON] за договором фінансового кредиту. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених договором. Згідно з розрахунком заборгованості за договором фінансового кредиту №32763-04/2024 від 19 квітня 2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З\~ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» становить 52440,00 гривень, з яких: 15200,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37240,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Як встановлено в судовому засіданні, проценти за користування кредитом позивачем нараховано в межах строку кредитування. Відповідач суми нарахованих відсотків не оспорює та не спростовує. [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення суми отриманої позики та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в загальному розмірі 52440,00 гривень. Згідно зі ст.525, 526, 530\~ЦК\~України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629\~ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. З огляду на наведене, суд приходить висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотками за користування кредитними кошами, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній вище сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову залишилися не спростованими та такою не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved