Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 17.05.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору 16579. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язався сплатити кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 540,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору, а позичальнику перераховується сума в розмірі 5400,00 грн., які перераховані на платіжну картку № [NUMBER] . 25.11.2024 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу №25112024-МК/ейс, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 14672,88 грн. Позивач вказав, що під час укладення кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 5940,00 грн., валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування. Однак, відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів, виникла заборгованість в розмірі 14672,88 грн., яка складається з: -5940,00 грн. - заборгованість по кредиту; -6032,88 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; -2700,00 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Проте, позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 11972,88 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 5940,00 грн. та заборгованості по несплаченим відсоткам в розмірі 6032,88 грн. Окрім того, позивач просить стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. та судовий збір. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 04.09.2025 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Згідно копії договору кредитної лінії №00-9776547 укладеного 17.05.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Згідно п.1.1. кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума ліміту кредитної лінії складає 5400,00 грн., тип кредиту - кредитна лінія, цільове призначення - на споживчі потреби (п.1.2.). Строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів, які позичальник зобов`язаний повернути в останній день строку кредитування (п.1.3., п.7.2.). Стандартна процентна ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.5.1). Нарахування процентів здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів кредиту до дня фактичного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії (п.3.1). П.1.6. передбачено, що кредитодавець нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, і складає 540,00 грн., яка нараховується одноразово в момент укладання договору (п.3.2). До договору кредитної лінії додано графік платежів та паспорт споживчого кредиту, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 16579. Отримання відповідачем коштів за договором підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 18.12.2024 р. № 1107/12, де в реєстрі під №231 вказаний номер транзакції 41593-46807-10594, дата транзакції: 2024-05-17 11:31:20, сума 5400,00 грн., маска картки [NUMBER] . Номер платіжної картки на яку перераховано кредитні кошти збігається з номером картки вказаному п.2.8. кредитного договору. Згідно відповіді АКБ «Приватбанк» від 22.09.2025 № 20.1.0.0.0/7-250915/89880-БТ, отриманої по клопотанню позивача, [PERSON] має емітовану картку № [NUMBER] , на яку 17.05.2024 року перераховано кошти у сумі 5400 грн., фінансовий номер телефону [NUMBER] . З наданих суду документів вбачається, що 25.11.2024 року ТОВ «ФК «ЕЙС» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» уклали договір факторингу №25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язався відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі і на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. До договору факторингу додано Акт приймання-передачі та платіжну інструкцію від 03.12.2024 №17. Відповідно до витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФК «Ейс» отримало право вимоги до відповідача на суму 11972,88 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно детального розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунка за кредитним договором №00-9776547 від 17.05.2024 року, розмір заборгованості відповідача становить 14672,88 грн., яка складається з: -5940,00 грн. - заборгованість по кредиту; -6032,88 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; -2700,00 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. Проте, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11972,88 грн., яка складається з: -5940,00 грн. - заборгованість по кредиту; -6032,88 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості виданого первинним кредитором ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та його правонаступником ТОВ «ФК «ЕЙС», нарахування процентів за кредитним договором здійснювалися у визначений договором строк кредитування. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а право вимоги по ньому перейшло до позивача. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Окрім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року з адвокатським бюро «Тараненко та партнери». Отримання послуг підтверджено додатковою угодою №36 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року, актом прийому - передачі наданих послуг від 15.05.2025. Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу за відсутності заперечень з боку відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір потрібно сягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та стягненню відсотків, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору. Окрім того підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір, так як понесення цих витрат підтверджено належними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved