Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

До Хаджибейського районного суду міста Одеси 23 червня 2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Піщанської селищної ради Вінницької області, за якою просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, посилаючись на таке. Шлюб між сторонами укладено 20 червня 2018 року та розірвано рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року справа № 142/161/21. Після народження дитини відповідач виїхав на лікування до м. Одеси, а згодом припинив спільне проживання з позивачкою. З 2019 року він не спілкується з дитиною, не бере участі у її вихованні та утриманні. Позивач зазначає, що відповідач жодного разу не відвідував дитину в садочку чи школі, не допомагає матеріально, не бере участі в лікуванні дочки, у якої діагностовано вроджений боковий свищ шиї, та яка потребує оперативного лікування. 10 березня 2025 року позивач звернулася до Служби у справах дітей Піщанської селищної ради із заявою про невиконання відповідачем батьківських обов`язків. У ході перевірки відповідач лише телефоном висловив незгоду з позовом, письмових заперечень не надав. Рішенням виконавчого комітету Піщанської селищної ради від 05 травня 2025 року №948 затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дочки [PERSON] (а. с. 46-47). У судовому засіданні 21 жовтня 2025 року було допитано свідка [PERSON] хрещену мати [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Орган опіки та піклування Піщанської селищної ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, надав Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дочки [PERSON] (а. с. 46-47). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. 20 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1139. За час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] , про що Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області видано Свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 23.10.2018 року. Приблизно через два місяці після народження дочки відповідач захворів і змушений був поїхати в місто Одесу на лікування, яке тривало близько двох років. За рекомендацією лікаря відповідач певний час не міг контактувати з дочкою, однак, після покращення його стану позивач періодично привозила [PERSON] до відповідача в місто Одесу за місцем його проживання. Проте поступово відносини між сторонами стали погіршуватися, часто виникали суперечки та непорозуміння. У зв`язку з тим, що відповідач рідко спілкувався з донькою, вона перестала його впізнавати. Відповідач залишився проживати у місті Одесі, більше з дочкою він не спілкувався. Тому фактично з самого народження [PERSON] її вихованням та матеріальним забезпеченням займається тільки позивач. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2021 року, справа № 142/381/21, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом 12 липня 2021 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2021 року, справа № 142/161/21 (рішення набрало законної сили 19 жовтня 2021 року) шлюб між сторонами розірвано. Згідно з довідкою від 8 травня 2025 року № 73462 та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданими державним виконавцем Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 08 травня 2025 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 115500,00 гривень, яку відповідач не погашає. У зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів державним виконавцем винесено постанови про встановлення передбачених законом обмежень певних прав відповідача. З 2019 року відповідач не спілкується з дочкою, не цікавиться її життям та здоров`ям. Всі питання, які стосуються здоров`я та навчання дочки позивач вирішує самостійно. У дитини діагностовано вроджений боковий свищ шиї справа, вона потребує оперативного лікування, яке є дороговартісним, постійного нагляду та консультації лікарів. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Піщанської селищної ради № 54-09 від 21 квітня 2025 року [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в Піщанській ЛАЗПСМ у педіатра з даним діагнозом. З березня 2023 року по вересень 2024 року дочка [PERSON] відвідувала заклад дошкільної освіти «Ластівка», позивач брала активну участь у житті дитини, підтримувала її, забезпечувала всім необхідним, спілкувалася з вихователями, відвідувала батьківські збори (довідка комунального закладу «Заклад дошкільної освіти «ЛАСТІВКА» від 10 березня 2025 року вих. № 12 (а. с. 18). З 02 вересня 2024 року дочка [PERSON] навчається у першому класі комунального закладу «Піщанський ліцей № 1» Піщанської селищної ради. Позивач постійно цікавиться шкільним життям дитини, її успіхами, відвідує батьківські збори (довідка № 09 від 03 березня 2025, видана КЗ «Піщанський ліцей №1 Піщанської селищної ради» (а. с. 19). Дочка [PERSON] також має позашкільні заняття: відвідує заняття гуртків з Паперопластики та Тістопластики в Будинку школярів та юнацтва Піщанської селищної ради з 13 вересня 2024 року (довідка Будинку школярів та юнацтва від 04 березня 2025 року №5 (а. с. 20)). Відповідач жодного разу не проявив турботи до своєї дочки, не поцікавився її навчанням ані у вчителів, ані у позивача, ніколи не відвідував батьківські збори. 10 березня 2025 року позивач звернулася із заявою до Служби у справах дітей Піщанської селищної ради щодо невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Представник служби спілкувалася по телефону з відповідачем, який заперечив щодо позбавлення його батьківських прав, проте на пропозицію надати письмову заяву із викладом своїх заперечень нічого так і не надіслав (а. с. 49). Свідок [PERSON] , яка є хрещеною [PERSON] , у судовому засіданні 21 жовтня 2025 року повідомила таке: [PERSON] захворів та переїхав до Одеси, де свідок приблизно 2 роки назад його бачила. Дитина питала про батька після розлучення батьків, проте відповідач не спілкувався з дитиною. Дитина не згадує про батька - [PERSON] , а чоловіка позивача [PERSON] сприймає за батька. Після того, як відповідач вилікувався, він міг приїхати та спілкуватись з дитиною, проте, на думку свідка, бажання не було. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до п. 2 ст.\~164\~СК\~України\~ мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. У відповідності з ч. 4. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Зокрема, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з нею з 2019 року, не цікавиться її здоров`ям, навчанням та розвитком, не надає матеріальної допомоги, має значну заборгованість зі сплати аліментів. Такі дії свідчать про ухилення від виконання батьківських обов`язків і байдужість до дитини. Орган опіки та піклування Піщанської селищної ради у своєму висновку №948 від 05 травня 2025 року визнав доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки (а. с. 46-47), що суд бере до уваги. Суд враховує, що дитина проживає разом із матір`ю, яка забезпечує належні умови для її життя, виховання та розвитку, а також перебуває у стабільному сімейному середовищі, де про неї піклується вітчим - чоловік позивачки. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7, ст. ст. 150, 155, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав є необхідним, обґрунтованим і відповідає найкращим інтересам дитини. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved