Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що на даний час вони з відповідачем вже понад рік проживають окремо, головна причина розладу в сім`ї несумісність характерів. Відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, стосунки між ними фактично припинено, вони стали зовсім чужими людьми, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя не можливе. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просять справу розглянути без участі відповідача та його представника, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо розірвання шлюбу. Крім того, в заяві зазначили, що вважають неспівмірними витрати на правову допомогу із виконаною роботою адвоката. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Сторони перебувають в шлюбі з 06 червня 2021 року. Шлюб зареєстрований у Немирівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за актовим записом № 41. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає із позивачкою [PERSON] , в с. Подільське Вінницького району Вінницької області. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн. та витрат на правничу допомогу, які позивач оцінює в сумі 3000 грн. У розумінні положень частини п?ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (Постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі N? 922/445/19). Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Дослідивши докази понесених витрат на правничу допомогу, наявні у справі, беручи до уваги доводи відповідача у заяві, щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що з огляду на типовий характер справи і її не високу складність, розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, з огляду на що до розподілу підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн. В силу п. 3 ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп. та на оплату правничої допомоги у розмірі 1500 грн.

Outcome: partial