Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач - [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як батько дітей, вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] , яка є матір`ю їх спільних дітей. Зазначає, що остання протягом року не проживає разом з дітьми, не займається вихованням та утриманням дітей, є алкозалежною, місцезнаходження її не відомо. [PERSON] та [PERSON] проживають із батьком, навчаються та отримують належну медичну допомогу, надання якої контролює батько. Мати тривалий час неналежним чином здійснює свої батьківські обов`язки, всі питання щодо виховання, утримання дітей вирішує батько буз участі та підтримки з боку матері. Відповідачка правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась. Представник третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, скерували до суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.08.2025 (а.с.25). Ямпільський районний суд Сумської області своєю ухвалою від 26.08.2025 закрив підготовче провадження в справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.09.2025.(а.с.53). У судове засідання позивач не з`явився, судові повістки за вказаною адресою місця проживання не отримує, проте направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання. Судом неодноразово здійснювались виклики відповідачки шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання судових повісток. Поштові відправлення не були отримані відповідачкою, повідомлення про вручення поштових відправлень повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких клопотань від відповідача до суду не надходило. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації у заяві від 17.09.2025 року просила розгляд справи проводити за його відсутності на підставі зібраних у справі доказів (а.с.62). У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст.280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до ст.247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04.02.2014 року [PERSON] народилась [INFO] в м.Київ про що 04.02.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 297 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 26.10.2024 року, [PERSON] народився [INFO] , в м.Києві про що 24.06.2016 року складено відповідний актовий запис №2003 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками дитини записані: [PERSON] й [PERSON] (а.с.7). Відповідно до копії паспорта у виді ID-картки № [NUMBER] , [PERSON] [INFO] уродженка смт. Ямпіль Ямпільського району Сумської області (а.с.9-9зв). [PERSON] [INFO] , згідно з копії паспорта у виді ID-картки № [NUMBER] є уродженцем м.Києва (а.с.16). Відповідно до копії довідки №28/04 від 29.04.2024 року яку видано [PERSON] [INFO] , убачається що остання разом із своїми неповнолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] , перебували в центрі «Дім милосердя для жінок з дітьми» міста Ворзель з 19.03.2024 по 28.04.2024 року. Крім того у довідці зазначено, що [..проходити повний курс реабілітації відмовилась, зафіксовано багаторазове порушення дисципліни на центрі у зв`язку з курінням]. Довідка видана за місцем вимоги, підписана керівником центру «Дім милосердя для жінок з дітьми» міста Коростень Обиход Оленою Василівною (печатка релігійної організації християнська церква «Новий час»)(а.с.10). Із долученої до матеріалів справи довідки № 224113-2025 від 12.06.2025, наданої відділом превенції Деснянського управління поліції ГУНП у м.Києві на запит служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо розшуку [PERSON] , убачається що встановити місце проживання чи перебування останньої не вдалось (а.с.12). Із характеристики учня 3 го класу [PERSON] 2016 року народження, встановлено що дитина систематично відвідує навчальний заклад - школу І-ІІІ ст. №294 Деснянського району міста Києва, забезпечений всім необхідним для навчання та розвитку, батько - [PERSON] цікавиться навчанням сина, контролює перевіряє у сина уроки, регулярно спілкується з вчителем. Мама, [PERSON] контакт із класним керівником не підтримує, навчанням дитини не цікавиться (а.с.13). [PERSON] 2014 року народження, є ученицею 5го класу школи І-ІІІ ст. №294 Деснянського району міста Києва, про що зазначено в довідці №203 від 15.11.2024 року. Дитина бере активну участь у класних та шкільних заходах, забезпечена всім необхідним для навчання, має потрібне шкільне приладдя. Останнім часом із класним керівником переважно підтримує зв`язок батько. Відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою дитини. Фактів ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків по відношенню до [PERSON] не помічено (а.с.14). Згідно із копії листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Деснянського району м.Києва №1402 від 26.11.2024, стосовно дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , було надано таку інформацію. [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] [INFO] перебувають під наглядом лікаря педіатра КНП ЦПМСД №1 Деснянського району м.Києва від 17.06.2020 року по теперішній час. [PERSON] перебуває під наглядом ендокринолога і офтальмолога, має затримку очікуваного нормального фізіологічного розвитку неуточненого генезу, відстає в рості та вазі. З приводу дообстеження скерувати на госпіталізацію чи консультацію матір дитини не вдалося. Останній огляд дитини був 29.07.2024 року у зв`язку з проходженням медкомісії до школи. Чемер [PERSON] [INFO] (зміна прізвища на [PERSON] від 26.10.2024). Дитина має діагноз «епілепсія» перебуває на Д-обліку у невролога. Діагноз встановлений у 2024 році, потребує дообстеження в КМДКЛ №1 в неврологічному відділенні, останній візит дитини був 29.07.2024 року у зв`язку з проходженням медкомісії до школи. Про стан здоров`я дітей турбувалась мати дітей, на прийоми приходила виключно мати дітей, останні два візити почав приходити батько дітей. До лікаря за медичною допомогою і на прийом приходила мати дітей за останні пів року. На останні два візити приходив батько дітей, діти приходять на прийом недоглянуті, рекомендації і скерування до інших спеціалістів батьки не виконують в повній мірі, зв`язатись з батьками по телефону не вдається, постійно змінюють номери телефонів і майже завжди не відповідають так як телефон знаходиться поза зоною досяжності (а.с.15-15зв). До матеріалів справи долучено лист директора центру соціальних служб Деснянського району в м.Києві адресований начальнику служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Васільєвій Оксані, про те що опрацьовуючи лист від 09.06.2025 №102/41-2127 щодо сім`ї [PERSON] та [PERSON] , спеціалістом центру було проведено оцінку потреб сім`ї за адресою: [ADDRESS] . На момент відвідування сім`ї вдома були діти та їх батько, зі слів якого стало відомо що вже тривалий час матір дітей [PERSON] не проживає за цією адресою, зловживає спиртними напоями, свої обов`язки щодо забезпечення та виховання дітей не виконує, місце перебування жінки чоловікові невідомо, під час проведення оцінки потреб сім`ї встановлено, що батьківські обов`язки щодо дітей виконує одноосібно їх батько, [PERSON] (а.с.11) Відповідно до копії письмових пояснень дітей, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , написаних на ім`я начальника Службиу справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, встановлено що діти живуть разом з батьком, де перебуває мама не знають. (а.с.43-44). Аналогічна інформація зазначена і у письмових поясненнях від 11.08.2025 року позивача - [PERSON] , який повідомив що займається вихованням одноособово, [PERSON] тривалий час не проживає з ними, зловживає спиртними напоями та ймовірно вживає наркотичні речовини. (а.с.42) Із долученої копії акту обстеження умов проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , від 11.08.2025 року убачається що спеціалісти ССДС встановили задовільні умови проживання дітей які мешкають з батьком за адресою: [ADDRESS] , рекомендовано закінчити ремонт в квартирі. (а.с.41-41зв.) Від Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок № 102-4475 від 11.09.2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав матір, [PERSON] стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР N 789-XII від 27.02.91 р. та яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язана забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Отже позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на батьків. Відповідно до роз`яснень п.15 вищевказаної постанови Пленуму Верхового Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Оцінюючи надані позивачем докази, суд не встановив факт ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю - [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Із матеріалів справи убачається, що відповідачка піклувалась про дітей, їх здоров`я та слідкувала за навчальним та виховним процесом. З 19.03.2024 до 28.04.2024 відповідачка разом із дітьми перебувала у центрі «Дім милосердя для жінок з дітьми» міста Ворзель. Отже у цей період питання щодо невиконання свої батьківських обов`язків виникає до батька дітей, адже мати піклувалась про дітей, а дійсну причину її перебування в цьому центрі суд самостійно встановити не має можливості, натомість доказів протиправної поведінки відповідачки стосовно її дітей, не надано. Суд критично оцінює твердження позивача про те що відповідачка має алкогольну залежність, оскільки жодним доказом це не підтверджено. Крім того, суд не може брати до уваги висновок, Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, на яку покладено повноваження органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав матір - [PERSON] стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , враховуючи що цей висновок зроблений без спілкування з відповідачкою та без врахування її позиції щодо участі у вихованні дитини. Місце проживання [PERSON] відділ превенції Деснянського управління поліції ГУНП у м.Києві встановити не зміг, за місцем реєстрації відповідачка не проживає, отже Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації підтвердити що належним чином повідомила [PERSON] про час, дату та місце проведення засідання щодо розгляду питання доцільності позбавлення її батьківських прав, надати не може. У висновку, здебільшого враховані пояснення і позиція батька дітей - [PERSON] , який наполягав на позбавлені матері батьківських прав, аналіз інформації з лікувального закладу не надано. Не може бути підставою для позбавлення батьківських прав, факт відсутності з боку матері ініціативи на спілкування з дітьми, оскільки дійсна причина такої поведінки матері не встановлена. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), проте, наявності таких обставин у цій справі не доведено. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд не погоджується з аргументами позивача, вважає їх необґрунтованими та не підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки у матеріалах справи немає беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку [PERSON] щодо ухилення від участі у вихованні дітей: [PERSON] та [PERSON] , умисне і свідоме нехтування обов`язками матері. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про невстановлення правових підстав для застосування до [PERSON] такого крайнього (виняткового) заходу впливу, як позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] потрібно відмовити. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі статей 150, 155, 164 СК України та

Outcome: dismissed