Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

27.06.2025 до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.06.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 14332. Відповідно до вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 гривень, строком на 365 днів (до 22.06.2025 року), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,5% річних). У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за Кредитним договором становить: 8000,00 грн. заборгованість за кредитом; 43200,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 22.06.2024 року по 22.06.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом (547,5% річних) та Графіку платежів. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 51 560 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 09.07.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Руденко К. В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи та надані докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.06.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №14332 (а. с. 15-19). Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Договору на умовах встановленим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 8000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором. Процентна ставка за користування Кредитом становить - 1.5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 547.50%) користування Кредитом. Строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 365 днів, з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до п. 1.7 Договору товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить Позичальникові. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Суду також надано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, відповідно до якого проценти за користування кредитом складуть 43 800 гривень, а сума платежу за розрахунковий період становитиме 51 800 гривень, та паспорт споживчого кредиту (а. с. 19-20, 22-24). Таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 25.09.2025 №20.1.0.0.0/7-250922/63573-БТ платіжна картка з номером № [NUMBER] належить [PERSON] (а. с. 89). Згідно довідки ТОВ «Пейтек» на рахунок № [NUMBER] 22.06.2024 перераховано грошові кошти у розмірі 8 000 гривень згідно договору №14332, банк-еквайр АТ «ПУМБ» (а. с. 25). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Судом встановлено, що кредитний договір укладений відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з виписки за рахунком до платіжної картки № [NUMBER] 22.06.2024 зараховано грошові кошти у розмірі 8 000 гривень, деталі операції FUIB Moneytransfer (а. с. 90-91). При цьому суд зазначає, що виписка є належним доказом заборгованості. Вказане узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові ВС від 16.09.2020 року по справі № 200/5647/18, провадження № 61-9618 св19, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Крім того, також до позиції ВС від 25.05.2021 року по справі № 200/5647/18, провадження № 61-3689 св21 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформленні відповідно до ст. 9 ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Пунктом 5.6. положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №14332, згідно якого загальна сума заборгованості становить 51 560 гривень, з яких за сумою кредиту 8 000 гривень, заборгованість за процентами 43 560 гривень. Проценти нараховані за період з 22.06.2024 по 20.06.2025 (а. с. 26-30). Стороною відповідача контрозрахунок не надавався, заборгованість за кредитним договором у вигляді відсотків за користування кредитом нарахована у межах строку договору, що був узгоджений сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем умов кредитного договору, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат, пов`язаних з правовою допомогою стороною позивача надано: копію договору про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг №36 до договору №03/06/2024від 30.04.2025, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №36 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, згідно якого вартість наданих послуг становить 10 000 гривень, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №2414 від 30.04.2025 (а. с. 51-52, 55-57). Клопотання про зменшення витрат на правову допомогу від сторони відповідача не надходило. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати на правову допомогу відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у розмірі 10000 гривень.

Outcome: approved