Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

23 вересня 2025 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту пред`явлення позову і до моменту досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 червня 2024 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №204. Від шлюбу сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Сторони мають різні погляди на сімейні відносини та цінності, і по суті не сприймають один одного як чоловіка та дружину. Сімейний бюджет спільне господарство між сторонами не ведеться. Станом на день звернення до суду з даним позовом, шлюб ще не розірвано, однак позивач підготувала позовну заяву до суду про розірвання шлюбу. З моменту припинення шлюбних відносин сторін, відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у формуванні сімейного бюджету не бере, добровільно матеріальної допомоги позивачу на утримання дітей не надає, не цікавиться їхнім життям, потребами і матеріальним забезпеченням. Усі витрати на утримання спільних з відповідачем дітей несе лише позивач. Додаткових джерел доходу та матеріальної допомоги позивач не має. На даний час позивач самостійно не має можливості утримувати дітей, коштів, які вона заробляє недостатньо, щоб забезпечити хоча б мінімальні нормальні умови для дітей відповідного віку, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.\~ Ухвалою судді від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву [PERSON] до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 червня 2024 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що 12 червня 2024 року складено відповідний актовий запис №204. Після реєстрації шлюбу [PERSON] своє прізвище не змінювала (а.с.4). Доказів розірвання шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] матеріали справи не містять. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 червня 2024 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Смілянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11 червня 2024 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 29 липня 2017 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Як вбачається з довідки №475, яка складена старостою Ташлицького старостинського округу Ротмістрівської сільської ради 11 вересня 2025 року, [PERSON] не працює, як суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрована, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , і має такий склад сім`ї: чолові [PERSON] , 1988 року народження; син [PERSON] , 2007 року народження; син [PERSON] , 2011 року народження; син [PERSON] , 2013 року народження; донька [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з батьками та знаходяться на їх утриманні. Має у власності будинковолодіння за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 10 червня 2025 року за №2025/007679099, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Позивач у своєму позові заявила, а відповідач не надав жодних заперечень, що їх спільні діти перебувають на повному утриманні позивача. Доказів перебування дітей на утриманні саме відповідача, матеріали справи не містять та останнім не надано. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших малолітній та неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву та заперечень щодо заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6\~ ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved