Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з [INFO] у якому у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказував, що спочатку вони проживали однією родиною, вели спільне господарство та виконували їхні обов`язки як членів подружжя, мали повагу один до одного, але за останній час у них погіршились сімейні стосунки. Починаючи з 2024 року вони повністю припинили сімейні відносини та не ведуть спільного господарства. Крім того зазначив, що спору щодо місця проживання дитини у них немає та вони уклали нотаріально посвідчений договір з цього приводу. Також зазначав, що у нього виникла необхідність у встановленні факту самостійного виховання та утримання дитини для можливості набуття статусу «одинокий батько», що надасть право на додаткову відпустку, надасть можливість оформити документи щодо соціальної допомоги на дитину, змінити місце проживання дитини без документальної згоди матері та користуватися іншими гарантіями у сфері трудових відносин. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними, дочку після розірвання шлюбу залишити проживати разом із ним та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 03.10.2019 року Чернівецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1917, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси та постійні конфлікти внаслідок цього. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення дитини проживати разом з батьком та встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно до нотаріально посвідченого договору між батьками про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 26.08.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумаком А.М., батьки дійшли згоди, що дочка проживатиме з батьком, який буде самостійно виховувати та утримувати [PERSON] .. Згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] дитина проживає з батьком та перебуває на його вихованні та утриманні. Зазначене свідчить, що дійсно дитина проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні та вихованні. Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дитини. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач зазначив, що встановлення даного факту необхідне йому з метою можливості набуття статусу «одинокий батько», що надасть право на додаткову відпустку, надасть можливість оформити документи щодо соціальної допомоги на дитину, змінити місце проживання дитини без документальної згоди матері та користуватися іншими гарантіями у сфері трудових відносин. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків буде проживати дитина, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що [PERSON] , після розірвання шлюбу залишається й надалі проживати разом із батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved