Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.01.2024 року, між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 02817-01/2024. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 19.09.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до за кредитним договором № 02817-01/2024 в розмірі 36 800,00 грн., з яких: 9 200,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 600 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Оскільки, відповідач\~ [PERSON] ,\~свої\~зобов`язання\~належним чином\~не виконував то у\~нього за\~кредитним договором\~№02817-01/2024від 03.01.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 36 800, 60 грн., яку позивач просив стягнути на його користь, а також відшкодувати судові витрати - 3028,00 грн судового збору. 25.04.2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 20.10.2025 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла, в якій позовні вимоги визнає частково, а саме заперечує щодо нархування відсотків за кредитним договором. Представник позивача до початку судового засідання подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, просить суд позов задовольнити. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст.\~ 526,\~ 527,\~ 530,\~ 611, \~651,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 03.01.2024 року, між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір №02817-01/2024, на суму 9200 грн., мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, строком на 120 днів, з фіксованою процентною ставкою 2,50 % від суми кредиту в день. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W2264 (а.с.5-7). 24.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.15-17). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 24052024 від 24.05.2024 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 02817-01/2024 в розмірі 36800,00 грн., з яких: 9200,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 27600,00 грн.\~сума заборгованості за відсотками (а.с.18). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на день подання даного позову, заборгованість за кредитним договором № 02817-01/2024 становить\~36800,00 грн.,з яких: 9200,00 грн.\~- сума заборгованості за основною сумою боргу;(а.с. 18-19). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9200,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком нарахованими позивачем процентами за користування кредитом з огляду на наступне. Відповідно до ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування»\~ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX\~та набрала чинності 24.12.2023 року. Передбачений п.17 Прикінцевих і\~перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів - 2,5 %, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Отже, укладаючи 03.01.2024 кредитний договір, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, первісний кредитор не мав права визначати фіксовану проценту ставку у розмірі 2,50 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день. Відтак, судом проведено власний розрахунок заборгованості по відсотках [PERSON] за кредитним договором № 02817-01/2024 від 03.01.2024 року, за процентною ставкою 1 % за період з 03.01.2024 року по 01.05.2024 року: 12000 грн. (сума боргу) х 1 % : 100 % = 92 грн. х 120 днів (строк кредитування) = 11040,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами за договором № 02817-01/2024 у розмірі 11040,00 грн. Отже, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 02817-01/2024 від 03.01.2024 року становить 20240,00 грн., з яких: 9200,00 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу; 11040,00 грн.\~сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1665 грн. 40 коп. пропорційно частині задоволених вимог.

Outcome: partial