Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області через свого представника - адвоката Войціховського А.В. звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 10672,21 грн, з яких: сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9500,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 181,09 грн, пеня в розмірі 903,67 грн, 3% річних в розмірі 87,45 грн, а також просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2024 р. в м. Кіцмань Чернівецької області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Seat Leon", н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, який допустив наїзд на огорожу, внаслідок ДТП транспортний засіб та майно отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. У позовній заяві представник позивача стверджує, що в судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, встановлено факт, що відповідач під час настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За змістом позовної заяви, цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату ДТП була забезпечена в ТДВ «Страхова група «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-219650761. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV), а також здійснення виплати страхового відшкодування, представник позивача вважає, що ТДВ «Страхова група «Оберіг» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі виплаченого страхового відшкодування 9500,00 грн, інфляційних втрат 181,09 грн, пені 903,67 грн, трьох відсотків річних 87,45 грн., що разом становить 10672,21 грн. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін у приміщенні Кіцманського районного суду Чернівецької області (вул. Незалежності, 48, м.Кіцмань) на 21 жовтня 2025 року о 12:00 год. Позиції сторін та їх представників у судовому засіданні. У судовому засіданні відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що сплатив власниці пошкодженої огорожі кошти у сумі близько двох тисяч гривень, стверджував, що йому не зрозуміло з яких розрахунків виходив позивач, коли просив стягнути на його користь саме 9500,00 грн, а не будь-яку іншу суму. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши у судовому засіданні відповідача, судом встановлено наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року у справі № 718/2601/24, яка набрала законної сили, встановлено, що 24 липня 2024 року о 19 год. 55 хв. в м. Кіцмань по вул. Сковороди 73, Чернівецького району Чернівецької області водій [PERSON] керував автомобілем SEAT LEON, д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, у вказаній постанові суду встановлено, що 24 липня 2024 року о 19 год. 55 хв. в м. Кіцмань по вул. Сковороди 73, Чернівецького району Чернівецької області водій [PERSON] керуючи автомобілем SEAT LEON, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, в результаті чого допустив наїзд на огорожу, частково пошкодивши автомобіль. Відповідно до зазначеної постанови суду визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обрано [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Судом встановлено, що станом на 24.07.2024 був діючим поліс серії ЕР №219650761, відповідно до якого транспортний засіб Seat Leon, державний номер [NUMBER] , був застрахований у ТДВ «СГ «Оберіг». За змістом договору купівлі-продажу будинку від 11 липня 2002 року [PERSON] купила у [PERSON] жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , серед іншого, на земельній ділянці розташована огорожа. 02.08.2024 за замовленням «СГ «Оберіг» складено акт огляду пошкодженого майна, відповідно до якого об`єктом огляду є паркан житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому зазначено, що автомобіль не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркан, а також зазначено, що згідно результатів огляду описано наступні пошкодження: 1. стовп розбитий, деформований, 2. стовп розбитий, деформований, 3. фундамент паркану тріщини, 4. проліт паркану дерев. знищений, 5. проліт паркану дерев. знищений, 6. проліт паркану знищений. 20.09.2024 [PERSON] подала Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» заяву на виплату страхового відшкодування, в якій у зв`язку з настанням страхового випадку 24.07.2024 за договором страхування ЕР-219650761 від 29.02.2024 належне їй (за вирахуванням суми франшизи 3200,00 грн) страхове відшкодування 9500,00 грн просила перерахувати згідно наданих нею реквізитів. Відповідно до страхового акту № 51323/1 від 11.10.2024 прийнято рішення страховика ТзДВ «СГ «Оберіг», за договором страхування ЕР-219650761 від 29.02.2024, страхувальник [PERSON] , про те, що заявлена подія 24.07.2024 о 19:50 є страховим випадком, сума страхового відшкодування 9500,00 грн. Платіжною інструкцією в національній валюті від 11 жовтня 2024 року № 10675 підтверджено виплату [PERSON] 9500,00 грн страхового відшкодування згідно страхового акту № 51323/1 від 20.09.2024. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. У відповідності з частини четвертої, шостої\~статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У постанові Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2024 року у справі № 718/2601/24, яка набрала законної сили, зазначено, що водій [PERSON] керуючи автомобілем SEAT LEON, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, в результаті чого допустив наїзд на огорожу, частково пошкодивши автомобіль. Однак у вказаній постанові не зазначено, які саме складові частини огорожі в м. Кіцмань по вул. Сковороди 73, Чернівецького району Чернівецької області було пошкоджено. Крім того,\~у зазначеній\~постанові вказано\~інший державний\~номер автомобіля\~SEAT\~LEON,\~а саме\~ [NUMBER] ,\~тоді як\~у полісі\~ ЕР-219650761 від 29.02.2024 зазначено інший державний номер Seat Leon - [NUMBER] . Таким чином, суд дійшов висновку про невідповідність даних державного номеру застрахованого транспортного засобу та державного номеру транспортного засобу, який допустив наїзд на огорожу. Частинами 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно положень\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 27 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також\~статтею 993 ЦК України,\~статтею 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами\~статті 1191 ЦК України. З наведеного слідує, що до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора, до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Також за змістом\~статті 1194 ЦК України\~в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що страхове відшкодування сплачено позивачем згідно страхового акту № 51323/1 від 20.09.2024, тоді як сам страховий акт 51323/1 датований 11.10.2024. За змістом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом та з огляду на положення\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні. Згідно\~ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілим особам повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як Звіт про оцінку майна (актом оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Право на практичну діяльність за відповідними напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямків надається суб`єктам оціночної діяльності після отримання відповідних сертифікатів, які видає Фонд державного майна України, що передбачено\~Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оцінювачем такої шкоди може бути компетентний суб`єкт оціночної діяльності в контексті вимог ст.ст. 5, 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», якого внесено до Державного реєстру оцінювачів, що веде Фонд державного майна України. Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Вказаний\~\~висновок\~\~викладено\~\~в постанові\~\~ Верховного Суду в справі №753/21177/16-ц від 19 вересня\~\~2018 року. Однак, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу у відповідності до\~ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», яким би підтверджувалась вартість збитків огорожі, завданих відповідачем. Акт огляду пошкодженого майна від 02.08.2024 не є належним доказом вартості заподіяних збитків та відновлювального ремонту паркану, у ньому немає жодних розрахунків на підтвердження суми, яка була виплачена позивачем [PERSON] . Позивачем не надано ані звіту суб`єкта оціночної діяльності про оцінку завданих збитків, ані акту оцінки майна, ні ремонтної калькуляції, якими б підтверджувався реальний розмір заподіяної шкоди, розмір вартості ремонту пошкодженої огорожі. Отже, належними доказами\~позивачем не підтверджено\~розмір\~вартості матеріального збитку, завданого пошкодженій огорожі, не збігаються державні номерні знаки транспортних засобів, який був застрахований та який здійснив пошкодження огорожі, а сама виплата страхового відшкодування містить різні відомості щодо дати складання страхового акта, на підставі якого вона була здійснена. Частиною першою\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1ст.77,ст.79 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed