Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено договір №447562-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.02.2022 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №447562-КС-001 про надання кредиту. 17.02.2022 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №447562-КС-001про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 17.02.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №447562-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Гуменному О.В. кошти у розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86295 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №447562-КС-001про надання кредиту належним чином не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 04.09.2025 має заборгованість в сумі 26084 (двадцять шість тисяч вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок, яка складається з: 10000 (десять тисяч) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14584 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок - сума прострочених платежів по процентах; 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень - суми прострочених платежів за комісією. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №447562-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2022 у розмірі 26084 (двадцять шість тисяч вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок, яка складається з: 10000 (десять тисяч) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14584 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок - сума прострочених платежів по процентах; 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень - суми прострочених платежів за комісією, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №447562-КС-001 (далі по тексту-Договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА". Строк, на який надано кредит становить 24 тижні (п.2.3 Договору). Процентна ставка в день: 0,86295000, фіксована (п.2.4 Договору). Комісія за надання кредиту: 1500,00 грн. (п.2.5 Договору) Загальний розмір наданого кредиту: 10000,00 грн. (п.2.6 Договору) Термін дії договору: до 14.08.2022 (п.2.7 Договору). Орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 21960,00 грн. (п.2.8 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3563,71 процентів (п.2.9 Договору). Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг), для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом (п.2.12 Договору). Договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-7852 (а.с.11-12). 17.02.2022 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-7262 (а.с.17). Із анкети клієнта від 31.07.2025 встановлено, що [PERSON] надав позивачу свої персональні дані та вказав номер картки для перерахунку кредитних коштів: № [NUMBER] (а.с.18). Із копії квитанції від 17.02.2022 встановлено, що на рахунко [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 10000 грн. на картку № [NUMBER] , згідно кредитного договору №447562-КС-001 від 17.02.2022 (а.с.19). Із витребуваної судом інформації з АТ «Райффайзен Банк», а саме виписки про рух коштів по рахунку № [NUMBER] (картка № [NUMBER] ), який належить [PERSON] за період з 17.02.2022 по 04.08.2022 встановлено, що 17.02.2022 отримав на картку безготівкове зарахування коштів у сумі 10000 грн. З візуальної форми послідовності дій клієнта встановлено, що 17.02.2022 [PERSON] зайшов в особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka та передав ТОВ «Бізнес Позика» інформацію про обрані умови кредиту (а.с.20). Із копії довідки про стан заборгованості встановлено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №447562-КС-001 про надання кредиту від 17.02.2022 станом на 05.09.2025 складає 26084,70 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість за кредитом; 14584,70 грн. - заборгованість по відсотках; 1500 грн. - заборгованість по комісії. (а.с.21). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №447562-КС-001 від 17.02.2022, заборгованість відповідача станом на 31.07.2025 становить 26084 (двадцять шість тисяч вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок, яка складається з: 10000 (десять тисяч) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14584 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок - сума прострочених платежів по процентах; 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень - суми прострочених платежів за комісією (а.с.22-29). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року справа №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що сторони договору №447562-КС-001 від 17.02.2022 узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачеві [PERSON] були надані кредитні кошти в розмірі 10000,00 гривень, шляхом перерахування їх на банківську картку позичальника, якими відповідач користувався, однак, допустив неналежне виконання своїх обов`язків, порушив умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором №447562-КС-001 від 17.02.2022 в розмірі 26084 (двадцять шість тисяч вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок, яка складається з: 10000 (десять тисяч) гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 14584 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок - сума прострочених платежів по процентах; 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень - суми прострочених платежів за комісією. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №13514 від 11.09.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved