Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

21.10.2025 до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи. У поданій заяві вказала, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] в с.Стрілкове Генічеського району Херсонської області. У жовтні 2025 заявник звернулася до Кобеляцького відділу\~ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про державну реєстрацію смерті її чоловіка. Їй було повідомлено, що надане свідоцтво про смерть [PERSON] , що видане органами окупаційної влади в Херсонській області, не є документом, на підставі якого можна здійснювати державну реєстрацію смерті. На цей час с.Стрілкове Генічеського району Херсонської області є тимчасово окупованою територією України. Державна реєстрація смерті [PERSON] необхідна для оформлення спадщини після його смерті, отримання належної йому недоотриманої пенсії. На підставі викладеного заявник прохала суд встановити факт, що [PERSON] , який народився [INFO] в с.Косаківка Нижньосірогозського району Херсонської області, помер [INFO] в с.Стрілкове Генічеського району Херсонської області. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21.10.2025 відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] та її представник, адвокат Галушка С. С., в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій прохали суд розглянути справу без участі заявника та її представника. Заяву про встановлення факту смерті особи підтримали та прохали задовольнити. Представник заінтересованої особи, Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бутко І. А. надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи, не заперечувала проти задоволення заяви про встановлення факту смерті особи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва одруження серії [NUMBER] (а. с. 6). Згідно медичного свідоцтва про смерть серії 84 №224100247 від 26.11.2024, що видане Генічеською центральною районною лікарнею, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Генічеськ Генічеського району Херсонської області (а. с. 8). Як вбачається з довідки про смерть №С-03651 Генічеського районного відділу записів актів цивільного стану Управління ДРАЦС Херсонської області вказано дату смерті [PERSON] [INFO] , місце смерті - м.Генічеськ Генічеського району Херсонської області (а. с. 10). Також суду надано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] (а. с. 9). Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000\~ року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: -\~ встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); -\~ встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); -\~ встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); -\~ визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як вбачається зі змісту заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи, заявник прохає суд встановити факт, що [PERSON] , який народився [INFO] в с.Косаківка Нижньосірогозського району Херсонської області, помер [INFO] в с.Стрілкове Генічеського району Херсонської області\~ Встановлення факту смерті необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті чоловіка та оформлення спадщини. Суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами. Водночас, судом встановлено, що згідно наданих документів місцем смерті [PERSON] є м.Генічеськ Генічеського району Херсонської області, а тому подану заяву про встановлення факту смерті необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial