Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

у серпні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач 22.01.2025 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та отримала кредит у розмірі 15\~000,00 грн, строком на 24 місяці зі сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно. Станом на 08.08.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором склала 18\~707,68 грн, яку позивач із судовим збором у розмірі 2 422,40 грн просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 19.08.2025 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 38). \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема відповідач за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки 26.08.2025 та 23.09.2025 (а.с.45,50). Представник позивача в позовній заяві та поданому клопотанні просить розгляд справи провести за його відсутності, одночасно зазначив, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду (а.с. 4 на зв., 25, 39-42). Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 223 ЦПК України, дослідивши надані письмові докази. Так, судом установлено, що 28.12.2021 відповідач [PERSON] підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, на підставі якої відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки. Відповідач підтвердила, що вона ознайомилась з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, та до укладання угоди їй надана повна інформація про фінансові послуги. Відповідач погодилась, що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі (а.с.5). 22.01.2025 [PERSON] підписала простим електронним підписом заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101737560120659 (а.с.6 на зв.-7). Згідно з п.4 Заяви сума кредиту 15\~000,00 грн. Строк кредиту 24 місяці, з 22.01.2025 по 21.01.2027 (п.5). Процентна ставка визначена у п.6 та становить 85% на рік. Розмір щомісячного платежу 1326,23 грн п.7). Цього ж числа [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», в якому визначено умови договору, зокрема строк кредитування 24 місяці, процентна ставка 85% річних, реальна річна процентна ставка 129,86% річних, загальні витрати за кредитом 16\~829,61 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 31\~829,61 грн, розмір щомісячного платежу 1326,23грн (а.с.5 на зв.-6). 22.01.2025 відповідачем підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.8). Як убачається з меморіального ордеру № TR.43749672.61723.65455 від 22.01.2025 [PERSON] перераховано грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн згідно договору № АВН0СТ155101737560120659 від 22.01.2025 (а.с.10). У виписці по кредиту, наданій позивачем, зазначено, що за період з 22.01.2025 по 07.08.2025 заборгованість відповідача [PERSON] склала станом на 07.08.2025 року 18\~676,65 грн (а.с.10 на зв.). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.008.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором від 22.01.2025 перед банком становить 18 707,68 грн, з яких: 14 151,41 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 4 350,96 грн загальний залишок заборгованості по відсоткам, 205,31 грн заборгованість за пенею (а.с.9). У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України«Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3-6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 12 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, суд уважає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, та доходить висновку, що з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором від 22.01.2025 у розмірі 14 151,41 грн тіло кредиту, та 4350,96 грн проценти, а всього 18\~502,37 грн. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18\~прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні пені в розмірі 205,31 грн потрібно відмовити. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає частковому відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2396,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial