Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~Києво-Святошинського\~районного суду Київської області з даним позовом до [PERSON] , про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 409 500 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 15.06.2019 р. між [PERSON] (далі - Відповідач) як продавцем, та [PERSON] (далі - Позивач) як покупцем, укладено нотаріальний попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири (далі - Договір). На виконання вимог п. 1 Договору у строк до 30.06.2020 р., продавець зобов`язався передати у власність покупця, з укладенням договору купівлі-продажу, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити квартиру\~ [ADDRESS] , загальною площею 31.5 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0.1005 га, кадастровий номер: 3222486200:03:006:0031, що знаходиться в [ADDRESS] та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії), у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим та основним договором. 21.07.2020 р. між сторонами укладено Договір про внесення змін та доповнень до Попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15 червня 2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., відповідно до якого внесено зміни до пункту 1 Попереднього договору та викладено в наступній редакції: «За цим договором у строк до 30.03.2021 року продавець зобов`язується передати у власність покупця з укладенням договору купівлі-продажу квартири, а покупець зобов`язується прийняти квартиру [ADDRESS] , загальною площею 31.5 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0.1005 га, кадастровий номер: 3222486200:03:006:0031, що знаходиться в [ADDRESS] у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим договором». Договором передбачено, що ціна продажу становить 409 500 (чотириста дев`ять тисяч п`ятсот) грн., 00 коп. Умови вищезазначеного договору [PERSON] не виконано, у зв`язку з чим, [PERSON] звернулася, за захистом свого порушеного права та інтересів, до суду. Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.04.2023 по справі № 369/17307/21 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 409\~500 гривень. Рішення суду набрало законної сили 06.07.2023. Вищевказане грошове зобов`язання в\~розмірі 409\~500\~гривень [PERSON] \~у період\~з 01.04.2021\~по 13.07.2023\~року не\~виконано.\~Таке прострочення\~є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Враховуючи вищенаведене,\~ [PERSON] розраховано,\~виходячи із\~загальної суми\~заборгованості \~409\~500\~гривень:\~3\~%\~річних у\~розмірі 24\~570\~гривень та інфляційні збитки у розмірі 163\~758, 56 гривень, що підлягають сплаті [PERSON] за прострочення виконання зобов`язання. У період з\~01.04.2021\~року по\~30.06.2023\~року індексація на суму\~409\~500,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% ? 104,50% ? 103,10% ? 102,70% ? 103,10% ? 100,70% ? 101,10% ? 101,90% ? 102,50% ? 100,70% ? 100,70% ? 100,80% ? 100,70% ? 101,50% ? 100,20% ? 100,50% ? 100,8% = 139,990% (за період Квітень 2021 - Червень 2023). [Інфляційні нарахування] = 409\~500,00 грн. (сума боргу) ? 139,990% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 409\~500,00 грн. (сума боргу) = 163\~758,89\~грн. Розрахунок 3%\~річних:\~01.04.2021\~ 31.03.2022:\~409\~500\~грн. ?3%\~=\~12\~285\~грн.\~01.04.2022\~ 31.03.2023:\~409\~500\~грн. ?3% = 12\~285 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), кошти за невиконання грошового зобов`язання в\~розмірі 409\~500\~гривень 3%\~річних у\~розмірі 24\~570\~гривень та інфляційні збитки у розмірі 163\~758, 56 гривень. Ухвалою суду від 24.07.2023 року (суддя Волчко А.Я.) відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 26.10.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 1537 від 14.10.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/11190/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Янченку А.В. Ухвалою суду від 15.10.2024 року прийнято справу до свого провадження, призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не з?явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали вимоги позову та просили його задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. У зв?язку\~з неявкою\~сторін в\~силу ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено\~з матеріалів\~справи,\~15.06.2019р.\~між [PERSON] \~як продавцем,\~та [PERSON] \~як покупцем,\~укладено нотаріальний\~попередній договір\~про укладення\~договору купівлі-продажу\~квартири,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Михальченко\~М.М.\~га зареєстрований\~в реєстрі\~за N?\~1846. Згідно п.\~І Договору\~у строк\~до 30.06.2020\~р.\~Продавець зобов?язався\~передати у\~власність Покупця,\~з укладенням\~договору купівлі-продажу,\~а Покупець\~зобов?язався прийняти\~та оплатити квартиру N?\~7,\~загальною площею\~31,5\~кв.м.\~в багатоквартирному\~житловому будинку\~збудованому на\~земельній ділянці\~площею 0,1005\~га.\~кадастровий номер\~3222486200:03:006:0031.\~що знаходиться\~у [ADDRESS] \~та підключеному\~до центральних\~комунікацій (водопостачання\~та водовідведення.\~електроенергії).\~у порядку\~та на\~умовах передбачених\~відповідно цим\~та основним договором. Договором передбачено.\~що ціна\~продажу становить\~409\~500\~(чотириста\~дев?ять тисяч п`ятсот)\~гривень. При укладенні\~цього договору\~на підтвердження\~намірів сторін\~покупець передав,\~а продавець\~прийняв грошову\~суму в\~розмірі 286\~650\~(двісті\~вісімдесят шість\~тисяч шістсот\~п?ятдесят)\~грн.\~00\~коп.,\~що еквівалентно\~10887\~(десять\~тисяч вісімсот\~вісімдесят сім)\~доларів США. Грошову суму в розмірі 122 750 (сто двадцять дві тисячі сімсот п?ятдесят) грн. 00 коп., що на день укладення договору становить 4662 (чотири тисячі шістсот шістдесят два) доларів США сплачено 10.01.2020 р. у відділі продажу даного житлового будинку, що підтверджується Розпискою від 10.01.2020 р. Сторони домовились,\~що у\~випадку відмови\~(ухилення)\~продавця від\~продажу квартири\~у строк,\~передбачений цим\~договором,\~продавець повинен\~повернути покупцю\~одержану від\~нього всю\~суму авансових\~платежів в\~розмірі 409\~500\~(чотириста\~дев?ять тисяч\~п?ятсот)\~грн..\~00\~коп.,\~що еквівалентно\~15\~549\~доларів США. В строк\~визначений попереднім\~договором відповідач\~не виконав\~свої зобов?язання\~щодо передачі у власність покупця з укладенням договору купівлі-продажу квартири. Відповідач не\~повернув позивачу\~суму авансу. З метою захисту своїх порушених прав та інтересів позивач звернулась до суду. Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.04.2023 по справі № 369/17307/21 встановлено, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 409\~500 гривень. Рішення суду набрало законної сили 06.07.2023. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов?язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором. повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов?язання, встановлене попереднім договором припиняється. якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін) встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. У відповідності\~до ст.\~526\~ЦК України\~зобов?язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства.\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно ставляться Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання. Згідно ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник,\~який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3\~огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами з грошовим зобов?язанням, в якому, серед інших прав і обов?язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов?язок з повернення грошових коштів кредитору. 3\~огляду на\~юридичну природу\~правовідносин сторін\~як грошових\~зобов?язань на\~них поширюється\~дія ч.2\~ст.\~625\~ЦК України\~як спеціального\~виду цивільно-правової\~відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Таким чином, інфляційне збільшення нараховується на суму боргу і є видом відшкодування втрат при недобросовісному виконанні грошового зобов`язання. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших\~\~ правочинів, передбачених законом, а також\~\~угод, які не передбачені\~\~законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати\~з рішення суду. Тому у разі невиконання або прострочення виконання зобов`язання, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та постанові від 16.05.2018 у справі № 14-16цс18, постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17. Вищевказане грошове зобов`язання в\~розмірі 409\~500\~гривень,\~у період\~з 01.04.2021\~по 13.07.2023\~року,\~відповідачем не\~виконано,\~тобто таке\~прострочення є\~триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] боргу у розмірі 409 500 (чотириста дев?ять тисяч п?ятсот) гривень, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3%\~річних у\~розмірі 24\~570\~гривень та інфляційні збитки у розмірі 163\~758, 56 гривень. Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами:\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами:\~висновками експертів;\~показаннями свідків.\~Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування.\~Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1.\~5.\~6\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини.\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків.\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~Доказування не\~може ґрунтуватися на\~припущеннях. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням.\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об?єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Проаналізувавши наведені вище докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позову та стягнення інфляційних втрат на користь позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт І статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов?язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим. різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності. які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов?язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (ЄСПЛ «Проніна проти України», N? 63566/00 від 18.07.2006 року). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Порядок обчислення гонорару\~(фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). На підтвердження понесених витрат на отримання правової допомоги, представник позивача, разом з поданою позовною заявою, подала до суду Акт про надання правової допомоги (виконаних робіт) адвокатом Данько У.В. від 01 липня 2023 року, в якому зазначено фіксований розмір винагороди\~із детальним зазначенням опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих послуг щодо правової допомоги, виконаних робіт та їх вартість. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 000 грн витрат на професійну правову допомогу.

Outcome: approved