Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

02 липня 2025 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06 жовтня 2022 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 54/7464/22. Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави № 554/9278/22 від 05.09.2022 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.09.2022 року. 13 лютого 2023 року головним державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області відкрито виконавче провадження № 70993652. Внаслідок невиконання відповідачем судового наказу за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей за період з вересня 2022 року по 20 червня 2024 року в розмірі 104 458 грн. 13 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по ВП № 70993652 за № 149/26.12-30/9 від 19 червня 2025 року. Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 80 691,24 грн. (вісімдесят тисяч шістсот дев`яносто одна гривня 24 коп.). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмових заперечень не надав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, якому належним чином вручено судову повістку, якщо від нього не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якими обґрунтовуються вимоги позивача. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свій обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 104 458 грн. 13 коп. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2019 року по справі № 338/6020/16, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає його обґрунтованим та правильним. Позивач просить стягнути пеню у розмірі 80 691,24 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості, встановленої ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати підлягають покладенню на відповідача.

Outcome: approved