Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила: встановити факт проживання однією сім`єю позивачки та [PERSON] останні п`ять років до моменту смерті останнього, який помер [INFO] ; визнати за нею ( [PERSON] ) право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] є власницею частки квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.05.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-1319. Друга частина вказаної квартири належала [PERSON] , який помер [INFO] , заповіту за життя не складав. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним однією сім`єю. Однак під час звернення до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було роз`яснено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру та відсутністю державної реєстрації прав власності, нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, зазначивши відповідачем [PERSON] як іншого спадкоємця. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 вказана справа надійшла в провадження судді Гуменного З.І. У зв`язку зі звільненням останнього у відставку справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.03.2025 надійшла в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В., ухвалою якого від 03 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року закрито підготовче провадження, і справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, надали окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина\~перша\~статті\~16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22 жовтня 1993 року, виданого Комісією по приватизації житла при ЖКВ Чугуївського заводу паливної апаратури згідно з розпорядженням від 14.10.1993 № 46, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та її чоловіку [PERSON] . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 46,9 кв.м, відновна вартість на момент приватизації -23450 крб. Зазначена квартира зареєстрована в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , записано 24.11.1993 року в реєстрову книгу №16-20-П за реєстровим №4425/11(а.с.10-11). Факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі з 06.09.1959 року підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28.07.1979 року Р/відділом ЗАЦС м. Чугуїв, Харківська область( а.с. 14). Згідно копії договору дарування частини квартири, посвідченого 22.05.2012 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Осендлер О.Б. за реєстровим № 1-1319, [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] подарувала, а [PERSON] [INFO] ( в особі свого законного представника - матері [PERSON] ), які проживають в [ADDRESS] , прийняла у дар частину квартири [ADDRESS] (а.с.6-9). Право власності на частину вказаної квартири на підставі цього договору дарування зареєстровано в КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.05.2012, номер витягу 34259730, реєстраційний номер 36397763 (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 11.03.2014 року [PERSON] померла [INFO] у віці 75 років, актовий запис №99 (а.с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Чугуївським відділом ДРАЦС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.09.2024 року [PERSON] помер [INFO] у віці 88 років, актовий запис №674 (а.с. 17). Згідно копії довідки Відділу центру надання адміністративних послуг № 0-18/508-Ц.А від 14.02.2025 , що видана [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в тому що на день смерті не родича [PERSON] , який проживав за вказаною адресою, помер [INFO] , з ним були зареєстровані: не родич [PERSON] , не родич [PERSON] (а.с.15). Відповідно до статті\~1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею\~1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті\~1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18). Статтею\~1264 ЦК України\~передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з частиною\~другою\~статті\~3 СК України\~сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 21постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК Українипро те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставістатті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст.12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини\~першої\~статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною\~шостою\~статті\~81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною\~першою\~статті\~76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина\~перша\~статті\~77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття\~79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина\~перша\~статті\~80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті\~89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачка стверджує, що вона проживала разом з [PERSON] за адресою реєстрації належної їм на праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS] , і прийняла фактично спадщину після смерті [PERSON] , оскільки продовжує проживати у вказаній квартирі. Проте, обставини спільного проживання та ведення спільного господарства в ході розгляду справи не підтверджені. Так позивачкою доказів на підтвердження ведення з [PERSON] спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла за вказаною адресою, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування вказаним вище житловим приміщенням у вказаний період суду не надано. За таких обставин суд вважає за неохідне відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. Крім того, до суду не надано доказів й того, що відповідачка [PERSON] також є іншим спадкоємцем за законом будь-якого ступеня \~близькості спадкодавцеві,\~яке встановлене\~законом,\~і має\~право на\~спадок після смерті [PERSON] . Як вбачається з відповіді завідувача Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Є. Дідік від 13.06.2025 № 937/01-16 після померлого [INFO] [PERSON] в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців) з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. За таких обставин [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови у позові. Відповідно до\~вимог ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~вимог.\~Оскільки у\~задоволенні позову\~ [PERSON] \~слід відмовити,\~судові витрати\~слід покласти\~на останню.\~При цьому\~суд зазначає,\~що [PERSON] \~звернулась до\~суду із\~двома позовними\~вимогами:\~ встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] останні п`ять років до моменту смерті останнього, який помер [INFO] ; та визнати за нею ( [PERSON] ) право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Однак при цьому позивачкою був сплачений судовий збір лише за одну вимогу майнового характеру. Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Законом України «Про судовий збір»\~встановлено, що\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 7\~Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", прийнятого 19.11.2024 Верховною Радою України, з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлюється\~в розмірі 3028 гривень. Отже, у 2025 році судовий збір за подання немайнової вимоги до загального суду становить: 1 211,20 грн. для фізичної особи (0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб).\~ Тому зазначена сума недоплаченого судового збору підлягає стягненню з позивачки [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved