Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання договору найму (Оренди) та виселення, в якому просить договір № Гурт-36/2021 від 22.02.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» та [PERSON] - розірвати. Виселити [PERSON] з житлового приміщення кімнати № [NUMBER] гуртожитку ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», який знаходиться в будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Стягнути з відповідача судовий збір. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач проживає в блоку 36 загальною площею 34,90 кв.м. в гуртожитку по [ADDRESS] . 22.02.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір найму (оренди) житла № Гурт-36/2021. Позивач вважає, що відповідач незаконно займає жилу площу у розмірі 34,90 кв.м. в гуртожитку по [ADDRESS] , з огляду на те, що відповідач надавав послуги підприємству на підставі договору про надання послу. Станом на серпень місяць 2021 року відповідач припинив надання послуг, а трудові відносини з товариством відсутні, проте житлове приміщення площею в розмірі 34,90 кв. м. в гуртожитку по [ADDRESS] не звільнив. На підставі викладеного, просив задовольнити позов. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2021 року заяву Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», залишено без руху. 28.09.2021 року на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2021 року позивачем усунуто вказані недоліки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2021 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/44683/21-ц та призначено підготовче судове засідання. 17.02.2022 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 25.02.2025 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи. 27.02.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява з відомостями про зміну назви підприємства. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва занесеною до протоколу судового засідання від 27.02.2025 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотань про зупинення розгляду справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, разом з тим, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин, з урахуванням тривалого перебування справи у суді суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що до статутного фонду ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» в процесі корпоратизації товариства було передано будівлю гуртожитку ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Тобто ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» є власником зазначеного гуртожитку. ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» є товариством, 100% акцій якого належать державі в особі Міністерства розвитку громад та територій України, є підпорядкованим вказаному Міністерству. [PERSON] , проживає в блоку 36 загальною площею 34,90 кв. м. в гуртожитку по [ADDRESS] . 22.02.2021 року між ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» та [PERSON] було укладено договір найму (оренди) житла № Гурт-36/2021. Відповідно до п.1.1. вказаного договору, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове користування (найм) приміщення для проживання, а саме кімнату № [NUMBER] загальною площею 34.90 кв.м. на 4 поверсі в гуртожитку для аспірантів ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» за адресою: [ADDRESS] (місце виконання Договору), який знаходиться на балансі позивача. Відповідно до п.1.2. Договору, майно передавалося у найм (оренду) з метою тимчасового проживання на час дії даного Договору. Відповідно до п.3.1. Договору для працівників ПАТ «КИЇВЗНДІЕП». з метою забезпечення соціальних пільг та гарантій, плата за найм 1 (одного) м.кв. складає 0,00 (нуль) грн. 00 коп. з ПДВ. Зазначена плата переглядається при припинення трудових відносин Наймача в триденний термін. Відповідно до п.8.9. Договір припиняється у разі незгоди Наймача зі зміною орендної плати. Судовим розглядом встановлено, що відповідач надавав послуги підприємству на підставі договору про надання послу. Станом на серпень місяць 2021 року відповідач припинив надання послуг, а трудові відносини з товариством відсутні, проте житлове приміщення площею в розмірі 34,90 кв. м. в гуртожитку по [ADDRESS] не звільнив. Відповідачу 01.04.2021 року за №01-343 позивачем було направлено попередження про зміну оплати 1- кв.м. із застереженням, що у разі незгоди договір буде розірвано на підставі пункту 9.8 зазначеного Договору. 11.06.2021 року відповідачу позивачем було направлено лист за №09-680 та додаткову угоду до Договору найму житла № Гурт-36/2021 від 22.2.2021 року. Зазначений лист відповідач отримав 17.06.2021 року. 07.07.2021 року відповідачу було направлено Вимогу за № 09-739 від 07.07.2021 року про звільнення приміщення із зазначенням про розірвання Договору найму житла №Гурт-36/2021 відповідно до пункту 9.8 зазначеного Договору, проте зазначений лист Вимога повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що відповідач ухиляється від врегулювання спірних відносин. Статтею 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР, - ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно із ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ч.1 ст. 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Відповідно до ст. 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. З моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору найму договір вважається розірваним. Наймач зобов`язаний повернути наймодавцеві предмет оренди в строки, передбачені договором найму (оренди), а якщо такі строки не визначені - в розумний строк (тобто строк, необхідний для підготовки предмету оренди для передачі наймачеві Не зважаючи на звернення позивача до відповідача із законними вимогами від 01.04.2021 року, 11.06.2021 року, 07.07.2021 року звільнити приміщення, яке на даний час відповідач продовжує самоправно займати в гуртожитку по [ADDRESS] , [PERSON] категорично відмовляється звільнити зазначене приміщення. Крім того, матеріалами справи встановлено, що позивач Публічне акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КИЇВЗНДІЕП», змінило назву на Акціонерне товариство «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved