Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та позиції заінтересованої особи До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Заліщицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування своїх вимог представник заявниці посилається на те, що [INFO] народилася заявниця [PERSON] . 20.11.1975 року заявниця уклала шлюб із [PERSON] , зареєструвавши його у виконавчому комітеті Хмелівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області. Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 02.11.1983 року у справі №2-332 вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Хмелівською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №10. З метою отримання актового запису про розірвання шлюбу, який складений 17.12.1983 року за №201 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, заявниця звернулася до заінтересованої особи з відповідною заявою. Однак отримала відмову в отриманні вказаного документу з мотивів, що її дата народження у актовому записі про розірвання шлюбу зазначена « [INFO] », що не відповідає її паспортним даним. Заявниця повторно звернулася до Заліщицького ВДРАЦС у Чортківському районі з заявою про внесення виправлень до актового запису про шлюб №10, який складено 20.11.1975 року Хмелівською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області. Висновком від 30.05.2025 року Заліщицький ВДРАЦС у Чортківському районі Тернопільської області відмовив заявниці у внесенні вказаних вище змін до зазначеного актового запису. Відтак заявниця змушена звернутися до суду задля встановлення факту неправильності у актовому записі про шлюб, оскільки законом не передбачено для цього іншого способу. Представник заінтересованої особи Заліщицького відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Чортківському районі\~Тернопільської області не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак від представника заявниці [PERSON] надійшла заява, в якій просив справу розглянути за їх відсутності, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд встановити факт, що має юридичне значення. Заінтересована особа\~ представник Заліщицького\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Чортківському\~районі Тернопільської\~області у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, якою просив розглядати справу за його відсутності згідно чинного законодавства. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 30.09.2025 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку окремого провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Заліщицький відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Чортківському районі\~Тернопільської області,\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] у м.Кізел Пермської області, що стверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.08.1952 року, [PERSON] ,народилася [INFO] , про що 18.08.1952 року складено відповідний актовий запис №558. Відповідно до рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 02.11.1983 року №2-332 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Хмелівською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №10 - розірвано. Відповідно до довідки Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №21 від 26.06.2025 року [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Висновком Заліщицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.05.2025 року [PERSON] відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб №10 від 20.11.1975 року, складеного виконавчим комітетом Хмелівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, а саме: у виправленні дати народження нареченої з « [INFO] » на « [INFO] »; актового запису про народження сина заявниці №10, складеного 11 жовтня 1977 року виконавчим комітетом Хмелівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, а саме: виправити дату народження матері дитини з « [INFO] » на « [INFO] », оскільки відсутні відомості про народження заявниці та є розбіжності в актових записах про шлюб та розірвання шлюбу заявниці, а також в актовому записі про народження сина заявниці. V. Оцінка суду Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, а також засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначено\~Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, що діє з 27.07.2010 р. (далі - Закон № 2398-VІ). Згідно із ч.1 ст.6 Закону №2398-VІ\~ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Приписами ч.1\~ст.22 Закону №2398-VІ\~внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими\~наказом Міністерства юстиції України 12.01.11 року №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» із змінами, внесеними згідно зНаказами Міністерства юстиції №709/5 від 10.05.2012 року та №1161/5 від 03.08.2012 року. Відповідно до п.п.1.15, 2.16.7, 2.18 Правил: відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно із п.2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до абз.2 п.3, п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Відповідно до роз`яснень Великої Палати Верховного Суду, суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату. Внесення змін до актових записів цивільного стану має юридичне значення для заявниці, а саме: реалізації її прав щодо розпорядження власним майном, передання його у спадок, оформлення пенсії. Враховуючи, що в даний час внести зміни до актового запису про шлюб заявниці самостійно органи державної реєстрації актів цивільного стану не в змозі, виходячи з системного аналізу наданих доказів та даючи їм правову оцінку, приймаючи до уваги встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Заліщицький відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Чортківському районі\~Тернопільської області,\~про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved