Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Соборного районного суду міста Дніпра 21 травня 2025 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому позивач просить стягнути - заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 117 764 грн. 84 коп. за період з 01 грудня 2021 року по 06 травня 2024 року, а також витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що [PERSON] приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого стала споживачем універсальної послуги. Крім того, [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, на її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , фактично споживає електричну енергію та здійснювала оплату за послуги електропостачання. Відповідно до інформації з Державного реєстру нерухомості від 13 березня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , власником є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . За адресою споживання електричної енергії: [ADDRESS] присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z3242861453750 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] тривалий час порушувала умови Договору та не виконувала належним чином покладені на неї зобов`язання, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , що у свою чергу порушує права ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». Відповідач не виконувала передбачених Договором обов`язків в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, станом на 06 травня 2024 року утворилася заборгованість, яка складає 117 764 грн. 84 коп. З розрахунку заборгованості слідує, що за період з 01 грудня 2021 року по 06 травня 2024 року спожито 61494 кВт*г. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 травня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.22). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та до Державної міграційної служби України щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.24,26). До суду 20 червня 2025 року та 10 липня 2025 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. (а.с.25,27). Ухвалою судді від 10 липня 2025 року відкрито провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.29-30). Представник позивача надала до суду заяву, у якій просила задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила розглядати справу без її участі. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно з п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом [PERSON] приєдналась до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого стала споживачем універсальної послуги. (а.с.11-16). Крім того, [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, на її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , фактично споживає електричну енергію та здійснювала оплату за послуги електропостачання. (а.с.17). Відповідно до інформації з Державного реєстру нерухомості від 13 березня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , власником є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . (а.с.18). За адресою споживання електричної енергії: [ADDRESS] присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z3242861453750 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . [PERSON] тривалий час порушувала умови Договору та не виконувала належним чином покладені на неї зобов`язання, в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , що у свою чергу порушує права ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги». Відповідач не виконувала передбачених Договором обов`язків в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, станом на 06 травня 2024 року утворилася заборгованість, яка складає 117 764 грн. 84 коп. З розрахунку заборгованості слідує, що за період з 01 грудня 2021 року по 06 травня 2024 року спожито 61494 кВт*г. (а.с.19). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 2 ст. 5\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» є суб`єктом господарювання, який створений з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. У відповідності до\~Закону України «Про ринок електричної енергії»\~та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, на її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , фактично споживає електричну енергію та здійснювала оплату за послуги електропостачання. За адресою споживання електричної енергії: [ADDRESS] присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z3242861453750 та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач є побутовим споживачем електричної енергії, на його ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , фактично споживав електричну енергію та здійснював оплату за послуги електропостачання (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору та оплатою частини боргу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 714\~ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до п. 1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Відповідно до п. 13 розділу XVII «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії»\~фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Судом встановлено, що відповідач користується послугами позивача шляхом споживання електричної енергії, а також здійснював часткову оплату за спожиту електроенергію, що свідчить про приєднання до умов договору постачання відповідних послуг. Відповідно до умов п. 2.1 Типового договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії. Згідно з п. 5.10 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. В розділі «Термін оплати» Комерційної пропозиції до Договору, побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим. Розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Оплата обсягу спожитої електричної енергії має бути здійснена споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору (п. 6.2 Договору). Відповідач не виконувала передбачених Договором обов`язків в частині своєчасної та повної оплати за спожиту електричну енергію за адресою: 49106, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, узвіз Близнюківський, 30, у зв`язку з чим, станом на 06 травня 2024 року утворилася заборгованість, яка складає 117 764 грн. 84 коп. З розрахунку заборгованості слідує, що за період з 01 грудня 2021 року по 06 травня 2024 року спожито 61494 кВт*г. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України\~та інших нормативно-правових актів. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст.611-612 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за спожиту ним електричну енергію, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до п. 9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Стаття 15,16 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від Відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. При цьому суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2 ст. 12\~ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Указані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями ч. ч. 1, 3ст. 83\~ЦПК України\~унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4\~ст. 83 ЦПК України). Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов упродовж встановленого строку. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач був позбавлений можливості у порядку ч. 4ст. 83\~ЦПК України\~письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк докази та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7\~ст. 81 ЦПК України). При цьому, за приписами ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків. За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved