Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У провадження суду надійшла позовна заява надійшла позовна заява [PERSON] , подана у її інтересах представником адвокатом Єлісєєвим Дмитром Олексійовичем до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 24 грудня 2011 року, зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1844 від 24.12.2011 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 24 грудня 2011 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. У зв`язку з викладеним, подальше збереження шлюбу вважає недоцільним, а тому наполягає на його розірванні. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та її представник адвокат Єлісєєв Д.О. не з`явились, разом із позовною було додано заяву, у якій представник просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, на адресу суду жодних заяв або клопотань не надходило. Враховуючи факт неявки в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 грудня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1844, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , від 24 грудня 2011 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №642 (а.с. 9); [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом №231 (а.с.10). Сімейне життя позивача та відповідача не склалось, сторони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, кожен живе окремим життям. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, відповідно до статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 своєї постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Згідно ухвали суду від 28 квітня 2025 року сторонам було надано чотири місяці на примирення, однак наданий строк не дав позитивних результатів, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Оскільки було вжито заходів до примирення подружжя, які результатів не дали, можливості для примирення подружжя з урахуванням фактичних обставин вичерпані, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 12 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved