Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №7549527 від 04.02.2024 року в розмірі 34\~455,37 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Укпаїна» та [PERSON] укладено договір №\~7549527 про надання споживчого кредиту, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства, шляхом підписання електронним підписом. Згідно умов кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки, у розмірі 12\~000,00 грн. Кредит надається на споживчі потреби шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної карти, зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору. Сторони домовились , що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Вказано, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 27.11.2024 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №27.11/24-Ф, та відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно з Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 34\~455,37 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10\~479,13 грн.; заборгованість за відсотками становить 23\~976,24 грн. Після відступлення права вимоги позивачем направлено на адресу реєстрації відповідача повідомлення про відступлення права вимоги, однак позичальник не виконав свого обов`язку. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено сторони. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, представник позивача в прохальній частині позову просить про розгляд справи без участі представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», у разі неявки належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд. Крім того, до суду 29.07.2025 від представника позивача поступила заява, в якій просить судові засідання по вказаній справі проводити за відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки до суду не повідомив, відзив на позов не надсилав. За загальним правилом ч.1 статті 223\~ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивачки, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства було укладено електронний Договір №\~7549527 про надання споживчого кредиту. Відповідно до пп. 1.3-1.4 Договору про надання споживчого кредиту сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 364 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Відповідно до пп. 1.5.1-1.5.2 Договору стандартна процентна ставка становить 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 2,09 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 18.02.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Вказаний Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, такий відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8046, 04.02.2024 14:34:58. Також, до позову додано Паспорт споживчого кредиту від 04.02.2024, в якому містяться основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, який підписано кредитодавцем та споживачем [PERSON] . Відповідач отримав кредит в сумі 7000,00 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 19.05.2025, в якому повідомлено про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна»: 04.02.2024 14:35:07 на суму 7000,00 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості за договором №7549527 від 04.02.2024 слідує, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 26.11.2024 становить 34\~455,37 грн., в тому числі: основний борг\~10\~479,13 грн.; проценти\~23\~976,24; Також встановлено, що 27.11.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024 який сформовано 15.04.2025 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором №7549527 від 04.02.2024 на суму 34\~455,37 грн., з яких: 10479,13 грн. - сума заборгованості за тілом; 23\~976,24 грн.\~сума заборгованості за відсотками;. На виконання вищевказаного договору факторингу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» виконало повний розрахунок передбачений п.3.3 договору, що підтверджується копією платіжної інструкції №10772 від 27.11.2024 про перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 1730342,80 грн. оплати згідно договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024. 08.04.2025 на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу, в якій повідомлено про відступлення права вимоги та про сплату заборгованості в розмірі 34\~455,37 грн. Згідно ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей\~12\~та\~81ЦПКУкраїни\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.89ЦПКУкраїни суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 1 ч. 2 ст.11ЦивільногокодексуУкраїни підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~визначено, що послугаце діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Частиною першою\~статті 638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем 04.02.2024 укладено Договір №7549527 про надання споживчого кредитування, такий підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8046, 04.02.2024 14:34:58. Також, відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, у таких визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо суми кредиту, строку користування, інформація щодо процентної ставки та орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Доданим до матеріалів позовної заяви листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 19.05.2025, в якому повідомлено про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Авентус Україна»: 04.02.2024 14:35:07 на суму 7000,00 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Згідно ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень частини 1\~статті 1049ЦКУкраїни\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. В силу\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1\~ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором №7549527 від 04.02.2024 на суму 34\~455,37 грн., з яких: 10479,13 грн. - сума заборгованості за тілом; 23\~976,24 грн.\~сума заборгованості за відсотками;. Так, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, що передбачено у договорі №7549527 від 04.02.2024 Так, у відповідності до частини першої\~статті 1048ЦКУкраїни\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048ЦКУкраїни\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно положень ч.1, ч.2\~ст.1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано Договір про надання споживчого кредиту, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом. Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином. Крім того, 27.11.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу №27.11/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників, зокрема до [PERSON] .. Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024 який сформовано 15.04.2025 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] за договором №7549527 від 04.02.2024 на суму 34\~455,37 грн., з яких: 10479,13 грн. - сума заборгованості за тілом; 23\~976,24 грн.\~сума заборгованості за відсотками;. Так, у відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК\~та\~ст. 514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України. При цьому, всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», ні попереднього кредитора. Так, розрахунком заборгованості за кредитним договором підтверджується, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за тілом кредиту та відсотками в розмірі 34\~455,37 гривень. Будь-яких відомостей та доказів на спростування наявної заборгованості чи наявності такої в іншому розмірі матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 5 ст.263ЦПКУкраїни обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість ні позивачу, ні попередньому кредитору в добровільному порядку не погасив, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення тіла кредиту та відсотків підставний та підлягає задоволенню. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, додаткову угоду №7549527 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року від 02.04.2025, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31.03.2025 року, детальним описом робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості. Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн є обгрунтованим. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved