Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню Позовні вимоги обґрунтував тим, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київсько-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за № 25436, щодо задоволення вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» у розмірі 36 954,59 грн. 07.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М. Б. на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 65715619. 11.11.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М. Б. винесена постанова за ВП № 65715619 про накладення арешту на кошти боржника [PERSON] 20.08.2025\~року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. винесена постанова за ВП №65715619 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Про те, що існує виконавче провадження позивач дізнався коли банком АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було знято кошти з його рахунку куди зараховується пенсійний виплати, та заробітна плата військовослужбовця, так як він є особою з інвалідністю 3 групи на підставі Довідки МСЕК від 29.03.2021 року та військослужбовцем у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, призваний на військову службу з 17.06.2025 року на підставі Указу Президента України № 69/2022, Наказу голови Державної прикордонної служби від 16.06.2025 року № 1119-ОС та перебуваю на військовій службі по теперішній час Адвокат Міркун С.М. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 65715619 та отримав копії матеріалів ВП. З матеріалів виконавчого провадження № 65715619 позивач дізнався, що ВП було відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М. Б. виконавчого напису № 25436, вчиненого приватним нотаріусом Київсько-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. В виконавчому напису № 25436 , від 19.05.2021 року зазначено, що право вимоги за кредитним договором № 260345859 від 18.12.2018 року було передано за договором відступлення прав вимоги № 75 від 22.04.2020 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 року Про існування вищенаведених договорів відступлення прав вимоги йому нічого не відомо, жодних повідомлень про відступлення право вимоги за кредитним договором № 260345859 від 18.12.2018 року, які б підтверджували про зміну кредитора він не отримував. Також йому не відомо про який саме кредитний договір йдеться мова в виконавчому написі, в матеріалах виконавчого провадження є заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» про відкриття виконавчого провадження до якої додано лише виконавчий напис № 25436, вчинений приватним нотаріусом Київсько-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., жодної копії будь якого кредитного договору не було додано. Вважає, що виконавчий напис зроблений нотаріусом є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.08.2025 року відкрито спрощене провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.38) Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. В судове\~засідання третя\~особа без\~самостійних вимог\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Одеської області\~Шуляченко М.Б.\~не прибув,\~про час\~та місце\~судового розгляду\~справи повідомлений\~належним чином, згідно повідомлення поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою». В судове засідання третя особа без самостійних вимог- приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна не прибула, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, згідно повідомлення поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київсько-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. було вчинено виконавчий напис за № 25436, щодо задоволення вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ОНЛАЙН ФІНАНС» у розмірі 36954,59 грн. (а.с.19) 07.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М. Б. на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 65715619. (а.с.21-24) 20.08.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б., на підставі виконавчого напису № 25436 від 19.05.2021 року, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.(а.с.33-34) Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 року по 07.05.2021 року, загальна сума заборгованості складає 35 754,59 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №25436. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі Виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинено нотаріусом 19.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, доказів безспірності вимог стягувача надано не було. В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи, суд виходить з положень ст.133 ЦПК України, відповідно до яких, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог тощо. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Міркуном С.М. надано професійну правничу допомогу позивачу, що підтверджується ордером серії ВН №1242674 від 03.08.2025 року, договором про надання професійної правничої допомоги від 03.08.2025 року. (а.с.25,27) Разом із тим, представником позивача не надано суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, також не надано акт виконаних робіт тощо. Згідно із ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи викладене, оскільки витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн. не підтверджені належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн., що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог, співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом обсягу робіт (наданих послуг). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved