Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

08.07.2025 Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьками [PERSON] є відповідачі: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідачі фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, не беруть участі у його житті, вихованні, не надають матеріальну допомогу. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітнього сина [PERSON] , крім того зловживає алкогольними напоями. Відповідач [PERSON] з народження [PERSON] вихованням дитини не займається, долею дитини не цікавиться, жодного спілкування не підтримує. Відповідач [PERSON] на запрошення позивача на засідання комісії з питань захисту дітей не з`явився, відповідачку [PERSON] запросити на засідання комісії з питань захисту дітей не вдалось через те, що на даний час її місцезнаходження невідоме, телефонного зв`язку з нею немає. На даний час малолітній [PERSON] тимчасово влаштований у родину бабусі [PERSON] за її заявою від 22.04.2025 і мешкає із нею за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] перебуває на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Органом опіки та піклування вичерпані всі можливі заходи впливу на відповідачів, досудове врегулювання спору неможливо. З наведених підстав позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути зі [PERSON] та [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над вказаною дитиною аліменти на її утримання у розмірі - по всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з кожного. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 09.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі із розглядом в порядку загального позовного провадження, розпочате підготовче провадження, призначене підготовче судове засідання на 08.08.2024 на 14:00 год., встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 33). 08.08.2025 підготовче судове засідання було відкладено на 11.09.2025 на 13:30 год, у зв`язку із неявкою відповідачів по справі. Ухвалою суду від 11.09.2025 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 21.10.2025 на 11:00 год. (а.с. 60). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні також підтримала позов органу опіки та піклування та пояснила, що [PERSON] є її донькою. Раніше донька перебувала у шлюбі зі [PERSON] , однак після народження сина вона з батьком дитини не проживала. [PERSON] з моменту народження не цікавився сином, не брав участі в його утриманні та вихованні. [PERSON] протягом останніх двох років зловживає алкогольними напоями, сина залишила, із ним не спілкується. Дитина проживає разом з нею. Утримує та опікується дитиною вона. Просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином. Причини неявки в судові засідання відповідачі не повідомили, відзив на позов не подавали. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, у судовому засіданні 21.10.2025 постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 09.06.2015, актовий запис № 390 (а.с. 7). Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00051117438 від 09.05.2025, реєстрація народження малолітнього [PERSON] проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України (далі СК України), відомості про батька вказані відповідно до свідоцтва про шлюб (актовий запис про шлюб № 30 від 31.01.2015, складений Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції) (а.с. 89). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не займаються підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавляться її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Так, згідно з інформацією, наданою листом Запорізької гімназії № 41 Запорізької міської ради від 21.04.2025 № 01-26/104, керівництво гімназії стурбоване фактом того, що за малолітнім [PERSON] спостерігається різке зниження рівня знань та рівня навчальних досягнень хлопця. Керівництво гімназії неодноразово запрошувало мати [PERSON] до школи, пропонували допомогу психолога та соціального педагога. Призначені психологом консультації [PERSON] не відвідувала та домовленостей не дотримувалась. На запрошення до школи не реагує. Мати не приділяє належну увагу вихованню сина, не допомагає у навчанні, рекомендації класного керівника не виконує. З урахуванням зазначеного, адміністрація гімназії звернулось до відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з проханням надання соціальної підтримки дитині та застосування відповідних заходів впливу до матері дитини [PERSON] (а.с. 1617). Згідно з характеристикою Запорізької гімназії № 41 Запорізької міської ради від 11.06.2025 № 01-26/164, малолітній [PERSON] навчається у 4 класі вказаного закладу. Мати [PERSON] не контролює процес навчання сина, не володіє інформацією про його місцезнаходження як під час уроків, так і в позаурочний час, не приділяє належну увагу вихованню сина та має на дитину негативний вплив, не цікавиться успіхами дитини в навчанні, результатами навчання, його інтересами та потребами. За інформацією сусідів малолітній [PERSON] може знаходитись на вулиці до пізньої ночі та не хоче повертатись, коли його кличуть додому (а.с. 18). Відповідно до листа КНП «Лівобережний центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Запорізької міської ради від 12.05.2025 № 1118/01-08, малолітній [PERSON] спостерігається в центрі з народження. На прийом дитина приходила у супроводі матері або бабусі, мати виконувала рекомендації лікарів з приводу лікування та обстеження дитини, дитина щеплена за віком. На даний час мати [PERSON] на телефонні дзвінки дільничної служби не відповідає. Під час телефонної розмови із бабусею малолітнього [PERSON] . [PERSON] остання повідомила, що з квітня 2025 року дитина мешкає з нею, місце перебування матері не відоме. Батько [PERSON] за час спостереження жодного разу не супроводжував дитину на прийомі до лікаря, з приводу стану здоров`я малолітнього [PERSON] з адміністрацію закладу не спілкувався (а.с. 19). Крім того, відповідачка [PERSON] неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності. Так, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2024 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 2426). Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2025 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 2729). 04.02.2025 Відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внесено подання начальнику служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Вознесенівському району про вжиття відповідних заходів щодо [PERSON] за фактом невиконання останньою батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] (а.с. 14). 04.03.2025 від [PERSON] відібрані письмові пояснення за наведеними у вищезазначеному поданні фактами та останню ознайомлено з вимогами законодавства щодо виховання дитини та відповідальністю за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 15). Наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 22.04.2025 за № 1831 малолітній [PERSON] тимчасово влаштований у родину бабусі [PERSON] за її заявою від 22.04.2025 (а.с. 11) і мешкає із нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно з висновком оцінки потреб сім`ї від 24.04.2025, в родині наявні складні життєві обставини. Зазначено, що вплив складних життєвих обставин на стан задоволення потреб малолітнього [PERSON] є пограничним. За результатами обстеження умов проживання та оцінювання потреб малолітнього [PERSON] вбачається, що в житлі, де тимчасово мешкає дитина, створені всі необхідні умови, а саме наявні необхідні дитячі речі, іграшки, засоби для навчання (а.с. 21). Малолітній [PERSON] перебуває з 08.05.2025 за наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради за № 3023 на обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах (проживання в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини) (а.с. 6). За змістом листа Відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 16.06.2025 № 11-08/1555, 16.06.2025 спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було проведено бесіду із малолітнім [PERSON] щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав його батьків. Під час бесіди малолітній [PERSON] поводив себе спокійно, розкуто, посміхався. Хлопчик повідомив, що мешкає разом із бабусею та дідусем. З мамою і татом не спілкується взагалі, вони не вітають його зі святами, не дарують йому подарунки та навіть не привітали його із успішним закінченням навчального року. Малолітній [PERSON] зазначає, що хоче і надалі мешкати з бабусею, вона його любить, допомагає в усьому та купує все необхідне (а.с. 20). До вказаного листа додано письмові пояснення [PERSON] , в яких він вказує, що мешкає з бабусею та дідусем, має все необхідне, мати і тато не дзвонять, не приїжджають, він не знає, де вони. Хлопчик висловлює бажання і надалі проживати з бабусею, яка його любить та допомагає (а.с. 20 зворот). Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання підготовки висновку щодо доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 26.06.2025. Відповідач [PERSON] двічі викликався запрошенням на вказане засідання комісії з питання захисту прав дитини (а.с. 22). Одночасно запрошення було відправлено [PERSON] на останній відомий його номер телефону (а.с. 23). Однак, на засідання комісії відповідач [PERSON] не з`явився, виклики були проігноровані. Запросити матір [PERSON] виявилось неможливим через відсутність засобів зв`язку та інформації щодо її фактичного місцезнаходження. За результатами засідання, враховуючи наявні документи по справі, думку малолітнього [PERSON] та фактичне самоусунення батьків від виконання батьківських обов`язків, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , у зв`язку із чим 01.07.2025 районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенівському району як органом опіки та піклування складено висновок № 01-13/1747 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] (а.с. 5). За таких обставин, суд доходить висновку, що у матеріалах справи наявні достатні докази, що доводять невиконання відповідачами батьківських обов`язків щодо сина станом на сьогодні. Свою поведінку вони не змінюють, покладених законом на батьків обов`язків не виконують. З наведених підстав суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , з огляду на що позовні вимоги органу опіки та піклування у цій частині підлягають задоволенню. Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.\~ Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, згідно з ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над вказаною дитиною аліменти на її утримання у розмірі всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що дитина [PERSON] наразі є малолітньою. Мати [PERSON] та батько [PERSON] не надали суду доказів, що вони не мають змоги за станом здоров`я та за своїм матеріальним становищем сплачувати аліменти на утримання дитини. Інформація щодо наявності у відповідачів інших малолітніх чи неповнолітніх дітей у матеріалах цієї справи відсутня. За таких обставин, суд доходить висновку, що зі [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над вказаною дитиною, на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі з усіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно. За положеннями\~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак, з урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позов Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved