Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Кельменецького районного суду Чернівецької області з позовом, у якому просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] , на її користь, на підставі рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області по цивільній справі №717/1218/19, яке набрало законної сили 22 листопада 2019 року, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Розмір аліментів, встановлений раніше, становить 1 500 грн щомісячно, що відповідає частки всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В якості підстави позову позивачка зазначає, що на даний час її матеріальне становище погіршилося: вона не має постійного джерела доходу, витрати на утримання дитини значно зросли, а встановлений розмір аліментів у 1 500 грн є недостатнім для забезпечення потреб дитини. Позивачка також вказує, що відповідач є військовослужбовцем і має фінансову спроможність для належного утримання дитини. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе оголосити рішення суду без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що позивачка та відповідач 28 лютого 2017 року одружилися та проживали у зареєстрованому шлюбі до 2019 року, після чого шлюб розірвано. Вказане підтверджується рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі №717/1218/19, яке набрало законної сили 22 листопада 2019 року. Від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, у якому зазначено, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із матір`ю позивачкою, що підтверджується довідкою №170 від 07.08.2025 року, виданою Кельменецькою селищною радою Дністровського району Чернівецької області. Згідно з рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області №717/1218/19, яке набрало законної сили 22 листопада 2019 року, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 20 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальне становище позивачки погіршилося: вона не має постійного джерела доходу, що підтверджується довідками Пенсійного фонду України (форми ОК-5 та ОК-7 від 20.08.2025 року). Витрати на утримання дитини значно зросли через підвищення цін на продукти, одяг, ліки та інші необхідні речі. Тому встановлений розмір аліментів у сумі 1 500 грн щомісячно є недостатнім для забезпечення потреб дитини. Згідно з відповіддю на запит №274012163 від 11.06.2025 року, наданою Пенсійним фондом України, відповідач [PERSON] отримує заробітну плату від військової частини [NUMBER] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді військової частини [NUMBER] від 04.03.2025 року №1258/493/472/пс повідомлено, що [PERSON] переведений для подальшого проходження військової служби у військову частину [NUMBER] [ADDRESS] . Таким чином, позивачка вважає, що рівень грошового забезпечення військовослужбовців наразі є достатнім для належного утримання дитини, а тому відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж встановлено раніше. Окрім того, із відомої позивачці інформації, на утриманні відповідача відсутні інші непрацездатні особи. Отже, між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1 500 грн, встановлені раніше, проте цього недостатньо для належного забезпечення потреб дитини, що порушує права позивачки та дитини на повноцінне утримання. У зв`язку з викладеним, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру, починаючи з 21 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, оцінивши зібрані докази в сукупності, дійшов наступного. Згідно з частиною першою статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частина перша статті 181 СК України передбачає, що обов`язок щодо утримання дитини може виконуватися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Відповідно до рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області №717/1218/19, з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 500 грн щомісячно. Позивачка звернулася до суду з метою зміни способу та розміру аліментів, оскільки на даний час існуючий розмір є недостатнім для належного забезпечення потреб дитини. Згідно з частиною першою статті 182 СК України, при зміні розміру аліментів суд враховує: 1.стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2.стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3.наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних членів сім`ї; 4.наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна; 5.доведені витрати платника, що перевищують розумні межі, якщо не доведене джерело походження коштів; 6.інші обставини, що мають істотне значення. Водночас суд може відступити від встановленої частки, якщо цього вимагають обставини, передбачені частинами третьою та четвертою статті 182 СК України, зокрема: стан здоров`я, матеріальне становище сторін, наявність інших дітей, майновий стан сторін, витрати на розвиток та виховання дитини тощо. З матеріалів справи вбачається, що позивачка фактично самостійно утримує дитину, витрати на яку значно зросли у зв`язку з підвищенням цін на продукти, одяг, ліки та інші життєво необхідні потреби. Відповідач сплачує аліменти у розмірі 1 500 грн, проте цього недостатньо для забезпечення належного утримання дитини. Суд враховує, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, а також не надав доказів тяжкого матеріального становища чи інших обставин, які могли б бути підставою для зменшення частки аліментів. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів на частини доходу відповідача, що забезпечить належне виконання батьківського обов`язку та задовольнить потреби дитини. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині зміни розміру аліментів, встановивши їх з 21 серпня 2025 року до досягнення дитиною повноліття у розмірі, передбаченому законом. Згідно зі статтею 6 Сімейного кодексу України, інтереси дитини є пріоритетними у всіх питаннях, що стосуються її виховання та утримання. Стаття 179 СК України встановлює, що батьки зобов`язані створити умови для всебічного розвитку дитини та забезпечення її матеріальних потреб, що підтверджує необхідність перегляду розміру аліментів, якщо існуючі платежі не забезпечують задоволення потреб дитини. Стаття 197 СК України передбачає, що суд може змінити спосіб або розмір аліментів у разі зміни обставин, які враховувалися при встановленні попереднього розміру. У цій справі зміни матеріального стану сторін та збільшення витрат на утримання дитини є підставою для перегляду аліментів. Відповідно до статті 184 СК України, при стягненні аліментів суд враховує всі види доходу платника. Встановлено, що відповідач є військовослужбовцем і отримує заробітну плату, що підтверджується офіційними документами, що дозволяє визначити справедливу частку для аліментів. Стаття 196 СК України визначає, що аліменти підлягають стягненню незалежно від згоди платника, а невиконання обов`язку тягне за собою застосування заходів примусового виконання, що підкреслює необхідність встановлення нового розміру аліментів судом. Стаття 12 СК України закріплює, що сімейні відносини регулюються законом, і будь-які зміни розміру аліментів повинні відповідати вимогам СК, зокрема статтям 180184 та 197, які регламентують обов`язки батьків та порядок зміни аліментів. Відповідно до статей 160 та 226 ЦПК України, суд має право переглядати вже встановлені рішення у разі зміни обставин, при цьому враховуються потреби дитини та фінансові можливості сторін, що забезпечує справедливе виконання батьківських обов`язків. Стаття 13 СК України визначає, що права дитини на матеріальне забезпечення охороняються законом, а будь-які зміни аліментів повинні гарантувати задоволення цих прав у достатньому обсязі. З огляду на викладене, наявні зміни матеріального становища позивачки, зростання витрат на утримання дитини та фінансові можливості відповідача обґрунтовують задоволення позову про зміну розміру аліментів на частини доходу відповідача щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру, починаючи з 21 серпня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд також враховує, що позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У зв`язку з цим судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру на момент подання позову становив 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, тому з відповідача підлягає стягненню саме ця сума на користь держави.

Outcome: approved