Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

[PERSON] , звернувся у суд із позовом до [PERSON] , Виноградівської державної нотаріальної контори третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Державної реєстрації Виноградівської міської ради», про зняття заборони на нерухоме майно Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , а право власності посвідчене Свідоцтвом про право власності від 31.03.1993, виданим на підставі розпорядження Виноградівської РДА від 30.03.1993 №122. Позивач є також власником земельної ділянки, на якій розташовано будинок: власність набута на підставі рішення Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району восьма сесія двадцять другого скликання, рішення від 13.09.1996. До 1996 року земельна ділянка була у комунальній власності. В ході вчинення розпорядчих дій із належним позивачу нерухомим майном виявлено обтяження. Тип обтяження: заборона (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження 1532100. Обтяження зареєстровано 09.12.2004 Виноградівською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: повідомлення, 10-20, дата повідомлення - 19.05.1986, Виноградівське відділення Держбанку. Об`єкт обтяження - невизначено, адреса [ADDRESS] . Власник [PERSON] . Дата виникнення обтяження 20.05.1986. Вказує, що він не перебував у жодних зобов`язальних правовідносинах із Виноградівським відділенням Держбанку та не має жодних непогашених кредитних зобов`язань перед банком, а обтяження на будинок [ADDRESS] накладено помилково. [PERSON] , яка зазначена власником об`єкту обтяження за адресою [ADDRESS] , ніколи не була ні власником будинку, ні власником земельної ділянки. З метою зняття заборони, позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори, проте, державний нотаріус надала роз`яснення про те, що для зняття заборони необхідно надати повідомлення кредитора про погашення позики та зняття заборони. Просить суд зняти заборону на відчуження нерухомого майна шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційного запису №1532100 від 09.12.2004 року, вчиненого Виноградівською державною нотаріальною конторою щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з приводу повідомлення Виноградівського відділення Ощадбанку від 19.05.1986 відносно [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачем до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Представник співвідповідача Виноградівської державної нотаріальної контори будучи повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився причини неявки не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , а право власності посвідчене Свідоцтвом про право власності від 31.03.1993, виданим на підставі розпорядження Виноградівської РДА від 30.03.1993 №122. Позивач є також власником земельної ділянки, на якій розташовано будинок: власність набута на підставі рішення Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району восьма сесія двадцять другого скликання, рішення від 13.09.1996. До 1996 року земельна ділянка була у комунальній власності. В ході вчинення розпорядчих дій із належним позивачу нерухомим майном виявлено обтяження. Тип обтяження: заборона (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження 1532100. Обтяження зареєстровано 09.12.2004 Виноградівською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: повідомлення, 10-20, дата повідомлення - 19.05.1986, Виноградівське відділення Держбанку. Об`єкт обтяження - невизначено, адреса [ADDRESS] . Власник [PERSON] . Дата виникнення обтяження 20.05.1986. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] не має жодних речових прав на нерухоме майно, яке є предметом обтяження. Виноградівська державна нотаріальна контора займає позицію неможливості зняття заборони на відчуження належного позивачу нерухомого майна без письмового повідомлення особи, яка була ініціатором встановлення такого обтяження. Позивач [PERSON] , як власник нерухомого майна, не має жодних зобов`язань фінансового характеру перед Виноградівським відділенням «Держбанку». На адвокатський запит представника позивача\~ [PERSON] про місцезнаходження Будбанку, Закарпатської обласної контори Будбанку та про можливих\~ правонаступників Будбанку в Україні, їх місцезнаходження, було отримано відповідь від 17.06.2025 р. № б/н. З відповіді вбачається, що згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 7 квітня 1959 року «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 7 квітня 1959 року № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових кладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17 липня 1987 року № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). У зв`язку з реорганізацією банківської системи СРСР у 1987 році Будбанк СРСР був реорганізований у Промбудбанк СРСР. Пунктом 8 Постанови №821 передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з пунктом 2 Постанови Верховної ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закони України «Про банки та банківську діяльність» від 20.03.1991 р. №873-ХІІ Український республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку «Укрпромбанбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами оголошений Верховною Радою України власністю України. Станом на дату надання відповіді Державний реєстр банків не містить відомостей про Український республіканський банк Держбанку СРСР, зокрема про Виноградівське відділення Держбанку СРСР. Отже, на даний час юридичної особи, за повідомленням якої булла накладена заборона на відчуження нерухомого майна немає як і відсутні її правонаступники. Згідно п.5.1 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, за відсутності правовідносин зобов`язального характеру, вирішення питання можливості припинення обтяження нерухомого майна перебуває у виключній компетенції суду. Частиною 1 ст.321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 3 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За п. 5.1. Глави 15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Позивач є власником житлового будинку та у зв`язку із наявністю архівного запису про обтяження (заборону), не має змоги належним чином розпоряджатися належним йому нерухомим майном, тому вказана заборона порушує права позивача, передбачені ст. 41 Конституції України. Наявність даного обтяження порушує законні права та інтереси позивача і таке слід скасувати в судовому порядку. Відповідно до п.2. постанови №5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. З врахуванням даних обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження належного йому нерухомого майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як спрямовані на ефективне відновлення його порушених прав, безпідставне обтяження нерухомого майна позивача порушує його право на мирне володіння належного йому об`єкту нерухомості. Враховуючи наведене,

Outcome: approved