Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказує, що 21.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 3531155, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 02.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 4640669 від 10.03.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Отже, новий кредитор у зобов`язанні ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3531155 від 21.03.2021 року. Відповідач порушив зобов`язання, внаслідок чого сформувалась заборгованість у розмірі 38008,55 грн. з яких: - 9500 прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 28508,55 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків. Позивач просить суд стягнути з відповідача розмір вказаної кредитної заборгованості, судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, який належним чином був повідомлений про день та час судового розгляду за викликом до суду не з`явився, відзиву на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3531155 згідно умов якого, а також Анкети-заяви відповідач отримав кошти в кредит в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 02.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 73-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 3531155 від 21.03.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Отже, новий кредитор у зобов`язанні ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3531155 від 21.03.2021 року. Відповідач порушив зобов`язання з повернення кредиту та пов`язаних з ним платежів внаслідок чого відповідно до розрахунку, який не було спростовано відповідачем сформувалась заборгованість у розмірі 38008,55 грн. з яких: - 9500 прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 28508,55 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст. 1046\~ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1\~ст. 1047 ЦК України). Ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором та договором відступлення права вимоги. Отже, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором кредиту, допустивши заборгованість, а тому суд знаходить вимогу позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача стягненню підлягає 38008,55 грн. кредитної заборгованості. Що ж стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат. \~ \~ \~ \~Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Так,\~ на\~підтвердження понесених\~судових витрат\~ на\~правничу допомогу\~позивачем долучено\~до матеріалів\~позовної заяви\~копії договору\~про надання\~правничої допомоги\~№ 0107\~від 01.07.2025\~року,\~акту наданих\~послуг №\~Д/377\~від 24.07.2025\~з детальним\~описом до\~нього наданих\~послуг на загальну суму 8000 грн. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн., суд приймає до уваги наступне. \~ \~ \~ \~Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial