Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр», через підсистему «Електронний суд», звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором (оферти) № 05.12.2024-100000707 від 05.12.2024 у розмірі 15 050 грн. та витрати з оплати судового збору. В обґрунтування позову зазначав, що 05.12.2024 між ТОВ «Споживчий центр», кредитодавцем, та [PERSON] , позичальником, укладено кредитний договір (оферти) № 05.12.2024-100000707. За умовами цього договору позичальнику надано кредит у розмірі 5 000 грн. строком на 42 дні на засадах строковості, поворотності та платності. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов договору, на картковий рахунок, вказаний відповідачем. Відповідач свої обов`язки перед кредитодавцем не виконав, кошти у повному обсязі після сплину строку кредитування, встановленого умовами договору, не повернув і станом на 08.05.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за договором складає 15 050 грн. (5 000 грн. заборгованості за кредитом, 6 200 грн. - за процентами, 450 грн. - комісія за надання, 900 грн. - комісія за обслуговування, 2 500 грн. - неустойка). Посилаючись на викладене просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, задовольнити позов у повному обсязі та розподілити судові витрати у справі. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.09.2025 відкрито провадження у справі. Відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на наявність клопотання позивача щодо розгляду справи у судовому засіданні за його відсутності та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за його зареєстрованим місцем проживання. Про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заперечував. Також відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що 05.12.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , шляхом обміну електронними повідомленнями укладено договір про надання кредиту № 05.12.2024-100000707. Договір укладено за допомогою веб-сайту https://sgroshi.com.ua/ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Споживчий центр», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно з умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, безготівковим шляхом в сумі 5 000 грн. зі строком кредитування на 42 дні. Процентна ставка «Стандарт» у розмірі 2,5% на день, «Економ» - 2,5%фіксована, денна процентна ставка - 2,33%. ТОВ «Бізнес Позика» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом зарахування коштів на платіжну картку позичальника, зазначену в договорі. Відповідач, порушуючи умови договору, своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 5 000 грн. підтверджено кредитним договором (оферта), який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е296 (номер телефону [NUMBER] ) та квитанцією про перерахунок коштів (а. с. 12, 18-24). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. З огляду на матеріали справи кредитний договір № 05.12.2024-100000707 від 05.12.2024 укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Вказаний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Оскільки позивачем надано кредит, а відповідач не виконує умов щодо його повернення, суд дійшов висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором № 05.12.2024-100000707 від 05.12.2024, загальний розмір заборгованості [PERSON] за період з 05.12.2024 до 08.05.2025 складає 15 050 грн. (5 000 грн. заборгованості за кредитом, 6 200 грн. - за процентами, 450 грн. - комісія за надання, 900 грн. - комісія за обслуговування, 2 500 грн. - неустойка). Вказану заборгованість належить стягнути з [PERSON] на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. витрат, понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved