Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивувало тим, що 17.07.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №08307-07/2022. Після заповнення Відповідачем відповідної електронної заявки на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що станом на момент укладення договору перебував за адресою https://www.zecredit.com.ua/, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 17.07.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №08307-07/2022 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту). В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету Позичальником Первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктами 2 і 4 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 №107). Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ і бюро кредитних історій з додатковою фотофіксацією особи з власним ідентифікаційним документом. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://www.zecredit.com.ua/), було однозначно встановлено як [PERSON] . 17.07.2022 Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, натиснув кнопку «3 умовами договору (оферти) згоден. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направило [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W3526 на номер телефону [NUMBER] ( що було зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий в свою чергу Боржником було введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі сайту, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору про надання фінансового кредиту №08307-07/2022, на умовах визначених цією офертою. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. 25.04.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС»), було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №25042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошова кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Таким чином позивач набув право вимоги до відповідача. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №08307-07/2022 від 17.07.2022 року становить 27300,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 7000,00 грн, заборгованість по відсотках - 20300,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] 17.07.2022 укладено Договір про надання фінансового кредиту №08307-07/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.1 Договору про надання фінансового кредиту ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надав [PERSON] кредит в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Пунктом 1.2 встановлено тип кредиту: кредит, мета кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надано строком на 25 днів, тобто до 10.08.2022. Дата надання кредиту:17.07.2022. Базова процентна ставка становить 2,5 % на день. Листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 2919_250318185713 від 18.03.2025 повідомлено про успішне перерахування коштів 17.07.2022 о 10:55:21 на платіжну картку клієнта маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 156169785, призначення платежу: зарахування 7000 грн на картку [NUMBER] . Матеріалами справи доведено наявність договірних відносин із відповідачем та факт отримання ним кредиту у розмірі 7000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості що доданий до позову, відповідач не здійснював оплат з метою погашення отриманого кредиту, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №08307-07/2022 від 17.07.2022 підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом. Відповідно до умов Договору кредитні кошти надавалися строком з 17.07.2022 по 10.08.2022 року, строком на 25 днів. Однак відповідно до наданого розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитом позивач нарахував за період як в межах строку кредитування, так після закінчення такого строку. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа №910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16, та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Крім того, у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. Однак позовні вимоги про стягнення процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не заявлялись. Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Таким чином, проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами за Договором становлять 4 375,00 грн (7000 x 2.5 x 25 : 100). У стягненні решти нарахованих процентів за кредитним договором потрібно відмовити. Щодо правонаступництва. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 25.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №25042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №25042023 від 25.04.2023 позивач набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №08307-07/2022. У подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Росвен Інвест Україна» змінило найменування на ТОВ «Свеа Фінанс». Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» («Росвен Інвест Україна») є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частиністягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 08307-07/2022 від 17.07.2022 у розмірі 11375 грн, з яких 7000 грн - тіло кредиту, 4375 грн - проценти за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 1009,41 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 41,67%).

Outcome: partial