Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

16.04.2025 представник Романенко М.Е. в інтересах позивача\~ ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», що знаходиться в м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8,\~ через систему «Електронний суд», звернувся із позовом до [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42649746,\~ IBAN: [NUMBER] в АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990)\~ заборгованість за кредитним договором № 10003119534 від 07.02.2021 у розмірі 25246,69 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.. Мотивує тим, що 07.02.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] \~ укладено договір № 10003119534 про надання споживчого кредиту та 07.02.2021 відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5900 грн..\~ 05.09.2022 згідно умов Договору факторингу №556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором №10003119534 від 07.02.2021\~\~ на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС». Відповідачем умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого має непогашену заборгованість у розмірі 25246,69 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 5900 грн. та заборгованість за відсотками -19346,69 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 10.06.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 07.02.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] \~ укладено договір № 10003119534 про надання споживчого кредиту, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису. Згідно\~ умов якого, йому було надано кредит в сумі 5900 грн., термін кредиту 30 календарних днів, розмір базової процентної ставки становить 2,71 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.4. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою. Зазначена процентна ставка нараховується: - в межах строку кредиту, передбаченого п. 1.3. цього Договору; - в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю Сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору із урахуванням Програми лояльності. Згідно із п.1.7. Договору про надання споживчого кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за ставкою 8926,7 грн.. Відповідно до п.2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Товариству з метою отримання кредиту, що підтверджується копією заяви позичальника, копією підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документу та копією договору про надання споживчого кредиту (а.с.35-40,53-54) . З інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» вих. №62/3894/12 від 14.12.2022\~\~ видно, що 07.02.2021 була проведена успішна транзакція на суму 5900,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 50). 05.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 10003119534\~\~ від 07.02.2021\~ (а.с.44-48). Відповідно до платіжних інструкцій № 2544 від 19.09.2022, №2474 від 06.09.2022 та № 2493 від 12.09.2022\~ ТОВ «Діджи Фінанс» здійснено оплату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №556/ФК-22 на загальну суму 29760000,00 грн. (а.с.18). З копії розрахунку заборгованості та копії\~ витягу з реєстру боржників\~ (Додаток №1)\~ заборгованість [PERSON] за Договором № 10003119534 від 23.01.2021 р. становить 25246,69 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту -5900 грн. та заборгованість за відсотками -19346,69 грн. (а.с.25, 30-32). 30.10.2023\~ ТОВ «Діджи Фінанс» направлено на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій зазначено, що між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити (а.с.52). Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. (ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа, що закріплено в ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Доводи позивача відповідачем не спростовано, право на подання відзиву не використано. Відповідно до наданого представником\~ позивача розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників\~ (Додаток №1)\~ заборгованість відповідача за Договором № 10003119534 від 23.01.2021 р. становить 25246,69 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту -5900 грн. та заборгованість за відсотками -19346,69 грн. (а.с.25, 30-32). Однак, враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами на 30 днів, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку кредитування, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню. Відтак, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 4796,70 грн. за період з 07.02.2021 по 09.03.2021, виходячи з розрахунку: 5900 грн. (тіло кредиту) х 2,71% (за кожен день користування) х 30 днів (строк позики) = 4796,70 грн.. Враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по договору про надання споживчого кредиту №10003119534 від 23.01.2021, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з неї заборгованості в сумі 10696,70 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5900 грн. та заборгованості за відсотками 4796,70 грн.. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 1026,12 грн.. Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір № 42649746 від 01.01.2025 про надання правової допомоги\~ та укладено додаткову угоду\~ від 02.04.2025 до договору про надання правової допомоги. Відповідно до акту про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом та\~ детального опису виконаних робіт, вартість надання правової допомоги\~ склала 9000,00 грн.. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав наступне. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial