Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги\~мотивує тим,\~що відповідач\~є матір`ю\~малолітніх [PERSON] \~та [PERSON] .Онуки проживають разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. [PERSON] зловживає алкоголем, наркотиками та вчиняє щодо неї та дітей домашнє насильство. Відповідач взагалі не цікавиться дітьми, не займається їх вихованням, матеріально не забезпечує, не піклується про дітей. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В зв`язку з наведеним просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи позов підтримав, пояснивши, що позбавлення відповідача батьківських прав у повній мірі буде відповідати інтересам дітей. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідача, яка відзиву суду не подала, у судові засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час і місце їх проведення, а позивач не заперечує відносно такого розгляду. 01 травня 2025 року ухвалою суду у справі відкрито провадження; постановлено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання, запропоновано відповідачеві надати відзив. 18 червня 2025 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що батьками\~малолітніх [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] /а.с.8,9/. Позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с.7/. 12 березня 2025 року працівником відділу «Служби у справах дітей» Залізничного району та фахівцями Залізничного відділення соціальної роботи КУЗТ «ЛМЦСПР «Джерело» був складений акт обстеження умов проживання, з якого вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] разом з бабусею [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, житло облаштоване меблями та побутовою технікою, чисто та прибрано, у дітей є окремі спальні місця, навчальне приладдя, телефони. Мати дітей [PERSON] перекладає обов`язки на [PERSON] , проживає окремо та її місце проживання невідоме, вона періодично контактує з дітьми, але при цьому провокує сімейні конфлікти, ніде не працює, матеріально не забезпечує їх. Діти кажуть, що не хочуть жити з матір`ю, бо вона не виправляється і вони її соромляться /а.с.10/. Відповідно до характеристики учня 4-б класу [PERSON] , виданої Ліцеєм №75 імені Лесі Українки Львівської міської ради, [PERSON] має навчальні досягнення середнього, іноді початкового рівня. На уроках не завжди уважний і активний. Потребує постійного контролю з боку вчителів. Учень виконує домашні завдання в повному обсязі, проте під час виконання самостійних завдань виникають труднощі. Потребує додаткової підтримки та індивідуального підходу. Має бажання навчатись. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батьки не проявляють належної уваги до навчального процесу, не відвідують батьківські збори, не підтримують зв`язок із вчителями. Основну турботу про дитину бере на себе бабуся, завдяки якій учень завжди доглянутий, охайний і забезпечний необхідним /а.с.24/. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та визнано винною у вчиненні домашнього насильства відносно [PERSON] /а.с.21/. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та визнано винною у вчиненні невиконання передбачених ст.150 СК України обов`язків по вихованню синів [PERSON] та [PERSON] /а.с.19-20/. 16 січня 2025 року працівниками відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серія АА №278135 у зв`язку зі скоєнням нею домашнього психологічного та фізичного насильства відносно матері [PERSON] /а.с.16/. 22 березня 2025 року працівниками відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] серія АА №610230 у зв`язку зі скоєнням нею домашнього психологічного та фізичного насильства відносно матері [PERSON] /а.с.17/. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою, подругою [PERSON] з дитинства та хресною мамою її сина [PERSON] , пояснила, що позивач [PERSON] сама виховує дітей. Вона допомагає їй та дітям продуктами. Відповідач [PERSON] брала молодшого сина та шукала закладки, про що розповідали діти. Її не хвилюють діти, вона ними не піклується, не вітає їх з днем народження. Окрім цього, вона бачила, як відповідач курила наркотичні засоби в кімнаті. Вона возила дітей в зоопарк, і тоді її похресник [PERSON] сказав, що йому соромно, що в нього така мама. Малолітні [PERSON] та [PERSON] в присутності психолога Ліцею №75 імені Лесі Українки Львівської міської ради [PERSON] , у судовому засіданні повідомили, що мати їх не виховує, а виховує бабуся. Мати може прийти до них в школу та зганьбити перед вчителями та однокласниками. Вони просили змінити її ставлення до себе, проте вона цього не зробила. Відповідно до висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки і піклування від 04 червня 2025 року, враховуючи асоціальний спосіб життя матері [PERSON] , зловживання нею алкоголем, наркотиками, вчинення домашнього насильства, притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 22.05.2025 року, з метою захисту прав та інтересів дітей, вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.49-51/. 22 жовтня 2025 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №\~12025142390000273та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, по факту того, що 22 жовтня 2025 року у ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення на лінії 102, про те, що 22 жовтня 2025 року о 03 год 02 хв. на перехресті вул.Любінська-Виговського, поблизу будинку по вул.Виговського, 51, було зупинено гр. [PERSON] , [INFO] , яка добровільно видала 2 трубки із вмістом нагару невідомої речовини та зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору невідомого походження. Зі слів [PERSON] дані трубки та зіп-пакет, вона знайшла поблизу під`їзду по [ADDRESS] та зберігала з метою вживання, без мети збуту /а.с.73/. Згідно із частиною 7\~статті 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами,\~першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.\~Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України\~передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами 2 та 4\~статті 155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч\~інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пункту 2 частини 1 статті 164 СК України\~мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16, 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, який міститься у постанові від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц. Суд зазначає, що відповідач [PERSON] один раз з`явилась у судове засідання, яке було призначено на 31 липня 2025 року, проте відзиву чи письмових заперечень не подала. Суд вважає, що самого тільки факту одноразової явки в судове засідання не достатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власних малолітніх дітей. Крім цього, на особливу увагу заслуговує той факт, що під час розгляду справи 22 жовтня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №\~12025142390000273за підозрою у вчиненні [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що свідчить, що вона не збирається змінювати своє ставлення до сімейних обов`язків, спілкуватися та матеріально утримувати своїх синів та дбати про їх розвиток. За таких обставин, врахувавши характер поведінки відповідача, її відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про те, що змінити її поведінку відносно малолітніх синів у кращу сторону неможливо, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, усунулась від їх матеріального забезпечення, а також, те, що середовище у якому живе відповідач не можна вважати безпечним, спокійним та благонадійним для дітей, у той же час, як позивач повністю забезпечила розвиток дітей у безпечному та спокійному середовищі, суд прийшов до висновку, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх синів підлягає задоволенню. \~Відповідно до\~положень статті 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved