Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

04 червня 2025 року позивачка через свого представника звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала таким. Позивачка є власником нерухомого майна: земельної ділянки площею 4,07 га, кадастровий номер: 5125084200:01:001:0616, реєстраційний номер об`єкта: 2794344951250; земельної ділянки площею 0,8673 га, кадастровий номер: 5125084200:01:001:1193, реєстраційний номер об`єкта: 2794339251250; земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: 5125084200:02:001:0116, реєстраційний номер об`єкта: 1180337151250; житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта: 1009679451250. Нещодавно дізналася, що на все її нерухоме майно з невідомих їй причин накладено арешт, згідно з постановою державного виконавця Першого Суворівського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №В-8/728 від 26 вересня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження № 43150367; номер запису про обтяження:м 7629291 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 10.11.2014 14:03:48. Підставою для накладення арешту є судовий наказ Суворівського районного суду м.Одеси у справі № 523/10344/13-ц від 21 серпня 2013 року. Боржником за зобов`язаннями є [PERSON] , [INFO] , що не співпадає з анкетними даними позивачки як [PERSON] , [INFO] ; РНОКПП співпадає. Згідно з вказаним судовим наказом, з [PERSON] , 1978 року народження, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь КП «Житлово-комунальний сервіс «Північний» стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 4\~696,37 грн. РНОКПП у виконавчому документі та повна дата народження не вказані. Позивачка зазначає, що у м. Одесі вона ніколи не проживала та не мала реєстрації тимчасового чи постійного місця проживання, також не укладання договори на постачання житлово-комунальних послуг та не мала у місті нерухомості. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що у постанові про накладення арешту на нерухоме майно державним виконавцем помилково вказано її РНОКПП, за наявності розбіжностей в анкетних даних та реєстрації місця проживання, звернулася до Пересипського відділу державної виконавчої служби в місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про зміну реєстраційних даних боржника у ВП № 43150367, але отримала відповідь, згідно з яким виконавче провадження було передано до архіву та через три роки знищено. Посилаючись на те, що вказане обтяження створює їй перешкоди як власнику майна, з метою захисту свого права, просить суд зняти арешт з усього належного їй на праві власності нерухомого майна. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою судді від 06 червня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Від представника позивачки надійшла заява, в якій він просив справу слухати у його та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного розгляду справи заперечень не мала. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, представника у судове засідання не направила. Відзиву на позовну заяву не надійшло. Представник відповідача та третьої особи також не повідомили про причини неявки у судове засідання та не надали клопотання про відкладення розгляду справи, заперечень та пояснень на позовну заяву не надійшло. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність її учасників. За наявності умов, визначених у ч. 1\~ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.ст.\~12,\~13ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~ст.ст.\~76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.60 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (в редакції закону, чинній на час накладення арешту), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] , [INFO] , на праві власності належить нерухоме майно: земельна ділянка площею 4,07 га, кадастровий номер: 5125084200:01:001:0616, реєстраційний номер об`єкта: 2794344951250; земельна ділянка площею 0,8673 га, кадастровий номер: 5125084200:01:001:1193, реєстраційний номер об`єкта: 2794339251250; земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: 5125084200:02:001:0116, реєстраційний номер об`єкта: 1180337151250; житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта: 1009679451250, на підтвердження чого нею надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 405053903, датою формування 22 листопада 2024 року (а.с. 9-10). Згідно з судовим наказом Суворівського районного суду м.Одеси від 10 липня 2013 року у справі № 523/10344/13-ц, з [PERSON] , 1978 року народження, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь КП «Житлово-комунальний сервіс «Північний», код ЄДРПОУ 35241704, адреса місцезнаходження: вул.Дніпропетровська дорога, буд. 118, м. Одеса, стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 4\~696,37 грн та судовий збір у сумі 114,70 грн. РНОКПП та повна дата народження боржника у виконавчому документі не вказані (а.с. 6). Судовий наказ набрав законної сили та звернутий до примусового виконання (ВП №43150367). В рамках вказаного виконавчого провадження відповідно до постанови головного державного виконавця Першого Суворівського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С.І. №В-8/728 від 26 вересня 2014 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 4). Реєстрацію обтяження проведено державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Одеської області: Драненко-Рибачок В.І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17082115 від 10 листопада 2014 року, номер запису про обтяження: 7629291 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 10.11.2014 14:03:48 (а.с. 9-зворот-10). Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19 березня 2008 року Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області, позивачка значиться як [PERSON] ,\~ [INFO] , уродженка с.Рибальське Татарбунарського району Одеської області, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] з 13 березня 2017 року (а.с. 3). Згідно з копією картки платника податків, виданої 16 вересня 2021 року Татарбунарської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , має РНОКПП [NUMBER] (а.с. 3-зворот). Тобто, маються розбіжності в анкетних даних боржника за судовим наказом як « [PERSON] , [INFO] , та позивачки як « [PERSON] , [INFO] », РНОКПП співпадає. 20 грудня 2024 року позивачка звернулася до Пересипського відділу державної виконавчої служби в місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про зміну реєстраційних даних боржника у ВП № 43150367. Згідно з відповіддю начальника Пересипського відділу державної виконавчої служби в місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) В.Войтенка від 07 лютого 2025 року вих. № 9917, виконавче провадження № 43150367 було передано до архіву та знищено за закінченням трирічного строку зберігання, у зв`язку з чим внести зімни не представляється можливим (а.с. 7-8). Відповідно до ч.ч. 1, 6\~ст. 55 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження»\~(в редакції закону, чинній на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ч.ч. 2, 4\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації, будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього\~Закону. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. \~ \~ \~ \~Виходячи з викладеного вище, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на нерухоме майно, порушується право позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. \~ \~ \~ \~За такого, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку, захистити своє порушене право не може. На прохання позивача суд не стягує з відповідача на її користь судовий збір.

Outcome: approved