Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду через свого представника адвоката Ткаченко Л.В. із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Сторовірівка Нововодолазького району Харківської області в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 року разом з батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] (надалі Заявник) народився [INFO] в селі Старовірівка Нововодолазького району Харківської області. Його виховував батько - [PERSON] , [INFO] , свою мати Заявник не пам`ятає. Мати покинула їх, коли він був маленьким. На початку 1991 року він переїхав з батьком в Київську область, Іванківський район, с Сидоровичі і проживає по даний час. Свідоцтво про народження заявника батько вчасно не оформив, тому до школи заявник не ходив. Паспорту ні СРСР, ні громадянина України, ні інших країн ніколи не мав. При зверненні у відповідні органи заявник отримував усні відмови в оформленні свідоцтва про народження та паспорту. У 2017 році звернувся по допомогу до БФ «Право на захист». За допомогою юристів та адвокатів цієї організації подав заяву до суду про встановлення факту народження. 12.03.2020р. отримав рішення Іванківського районного суду про встановлення факту народження. 17.02.2020р. заявник отримав свідоцтво про народження. 23.03.2020р. подав заяву до Іванківського районного відділу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо видачі йому паспорта громадянина України. Заявник отримав лист відмову від 28.03.2020 р. на тій підставі, що він «не надав документів з фотокарткою, особу не встановлено та належність до громадянства України не була підтверджена». Враховуючи зазначену відповідь, в липні 2021 року було підготовлено заяву до Іванківського районного Київської області із заявою встановити юридичний факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 рік і по теперішній час (справа №366/2024/21, суддя Гончарук О.П.). 14 грудня 2021 року рішенням Іванківського районного суду Київської області заяву [PERSON] задоволено, а саме: Встановлено особу заявника [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.\~Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область. Встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України за станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. В кінці 2024 року [PERSON] було подано пакет документів на оформлення громадянства України. Так, згідно роз`яснень Іванківського районного ДМС вбачається, що для реалізації права на подання заяви про встановлення належності до громадянства України заявнику потрібно надати рішення суду з зовсім іншою вимогою, а саме встановити факт постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991р. Заявник [PERSON] та його представник-адвокат Ткаченко Л.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби в м. Києві та області в судове засідання не прибули, звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, надали суду письмові пояснення. Заслухавши заявника, його представника, свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Сторовірівка Нововодолазького району Харківської області в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991 року разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2020р. встановлено факт народження [PERSON] , [INFO] в селі Старовірівка Нововодолазькорго району Харківської області. Визнано батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с.В.Паладь Виноградівського району Закарпатської області [PERSON] , [INFO] ( паспорт [NUMBER] ) /а.с.12-13/. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 14.12.2021р. встановлено особу заявника [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України за станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. /а.с. 10-11/. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.03.2025р., видане Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1. Батьком зазначений [PERSON] /а.с.9/. З наданої суду копії паспорту серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с.В. Паладь Виноградівського району Закарпатської області /а.с. 7/. Згідно довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради №311 від 26.08.2025р. [PERSON] проживає в селі Сидоровичі Іванківського району Київської області з травня 2013 року по теперішній час без реєстрації /а.с.5/. З наданої суду довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №336 від 14.09.2021р. вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в с.Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, про те, що він дійсно проживав без реєстрації в [ADDRESS] , з 01.02.1991 року по грудень 1996 року разом з батьком [PERSON] , [INFO] (згідно пог.книги №01 особ. Рахунок [ADDRESS] ) /а.с. 6/. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , будучі допитаним судом, пояснив суду, що вони знають [PERSON] з 1991 року, в той час він проживав на території України, а саме в с.Жміївка Іванківського району Київської області. Реалізація права заявника отримати громадянство України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 саме в неповнолітньому віці, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України«Про\~громадянствоУкраїни» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України єЗакон України«Про громадянствоУкраїни»\~та\~Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Разом з тим, згідно п. 10 Порядку для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3\~Закону\~належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); \Абзац п`ятий підпункту "в" пункту 10 із змінами, внесеними згідно з Указом Президента\~№ 56/2019 від 06.03.2019\ - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування. Пунктом 1 Постанови ПленумуВерховного\~СудуУкраїни «Просудову\~практикув справахпро\~встановленняфактів,що\~маютьюридичне значення»№\~5\~від 31.03.1995року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 ч.5 ст.293ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.256\~ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні належними та допустимими доказами заявник підтвердив факт його постійного проживання в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Заявнику [PERSON] встановлення факту про його постійне проживання на території України станом на 24.08.1991 року в неповнолітньому віці, разом з батьком [PERSON] , необхідне для реалізації належних прав як громадянина України в майбутньому, тому враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved