Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 29 жовтня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1616. \~ \~ \~ \~Позивач вказує, що у них з відповідачкою не склалося спільне життя через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки з ведення спільного господарства. З 20 квітня 2025 року вони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, фактичних сімейних відносин не підтримують. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Від шлюбу мають донька [PERSON] , [INFO] .. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29 серпня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 18 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про передачу справи до Ірпінського міського\~суду Київської\~області за місцем проживання відповідача. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення , за зареєстрованим та фактичним місцем проживання, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.26-27, 50-53), що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України . \~ \~ \~ \~Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 29 жовтня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського управління юстиції у м. Києві вбачається, що сторони 29 жовтня 2011 уклали шлюб, актовий запис № 1616 (а.с.7). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 2014 року (а.с.11). Встановлено, що сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved