Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позиція позивача. Комунальне підприємство теплових мереж м. Берестин звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 22965,72 грн та сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтуванням позову КПТМ м. Берестин зазначило, що між підприємством та відповідачем по справі [PERSON] 21.11.2012 року укладено договір про надання послуг з центрального опалення, на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , послуга з централізованого опалення надається за адресою: [ADDRESS] . Відповідно укладеного договору КПТМ м. Берестин зобов`язане надавати відповідачу послуги, а відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати за ці послуги. КПТМ м. Берестин виконує умови договору, забезпечуючи споживача тепловою енергією, але відповідач порушуючи договір оплату за надані послуги здійснює не в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за отримані послуги в сумі 22965,72 грн. КПТМ м. Берестин зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, однак за заявою боржника судовий наказ було скасовано ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 18.03.2025 року. В заяві про скасування судового наказу відповідач зазначив, що він не погоджується з розрахунком заборгованості. КПТМ м. Берестин щомісяця направляло на адресу відповідача квитанції на сплату вартості наданих послуг, в яких було зазначено всю передбачену законодавством інформацію, щодо нарахувань вартості наданих послуг, адреса КПТМ м. Берестин та засоби зв`язку. Таким чином відповідачу було надано всю необхідну інформацію та можливість досудового врегулювання спору. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги у розмірі 22965,72 грн. Рух справи в суді. Ухвалою судді від 25.04.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощено позовного провадження. Заяви по суті справи та клопотання. Від відповідача по справі [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала та просить відмовити КПТМ м. Берестин у задоволенні позовних вимог про стягнення з неї заборгованості за спожиту теплову енергію в повному обсязі, враховуючи наступне. Зокрема вказує, що 28.08.2018 року вона уклала з позивачем по справі договір про надання послуг з централізованого опалення за особовим рахунком № [NUMBER] стосовно того самого об`єкта надання послуг, у зв`язку із чим договір про надання послуг з централізованого опалення від 21.11.2012 року припинив свою дію. Отже, позивач на обґрунтуванням своїх вимог посилається на договір, який припинив свою дію. Крім того вказує, що позивач в прохальній частині не зазначив період, за який він просить суд стягнути заборгованість, однак як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач по справі заявляє про заборгованість за період з 11.2023 року по 03.2025 року в розмірі 22965,72 грн. Обґрунтовуючи розмір позовних вимог, позивач у розрахунку зазначає лише загальні суми, які нараховані ним за певний місяць. При цьому, позивач не обґрунтовує вказані у розрахунку нараховані ним суми, не наводить детальний розрахунок, виходячи з розміру тарифу, обсягу спожитої теплової енергії житловим будинком, кількості годин подачі теплової енергії, опалювальної площі будинку та квартири, тобто не надає суду структуру нарахованих сум. Крім того, позивач у розрахунку заборгованості вказує, що сплачені відповідачем кошти за період з 01.11.2023 01.03.2025 року у розмірі 8230,00 грн зараховано в погашення заборгованості за попередній період, але вона вважає, що вказані кошти повинні бути зараховані за відповідні поточні періоди, оскільки вона сплатила кошти 04.2025 року та 05.2025 року. Таким чином, вона вважає, що розрахунок заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2023 року по 01.03.2025 року є необґрунтованим в частині визначення нарахованих сум за надану послугу та в частині наявності заборгованості за попередній період станом на 01.11.2023 року, невірним в частині не зарахування сум сплачених відповідачем за період з 01.11.2023 року по 01.03.2025 року у відповідні поточні періоди. Також зазначає, що позивач не пропонував їй врегулювати спір в позасудовому порядку, а звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, який був скасований, а в подальшому звернувся до суду. Також вказує, що позивач поніс витрати на оплату судового збору у розмірі 3020,80 грн, а не 3028,00 грн. Від позивача КПТМ м. Берестин надійшла відповідь на відзив, в яких позовні вимоги підтримують на задоволенні позову наполягають. А також зазначили, що дійсно під час підготовки позовної заяви було допущено та надано до неї не актуальний примірник договору з відповідачем, однак наявність договірних відносин між позивачем та підприємством на даний час підтверджується чинним договором про надання послуг з централізовано опалення від 28.08.2018 року. Цю обставину також підтверджує і сам позивач. Спірний період було заначено в розрахунку заборгованості, в якому детально відображено рух коштів у певні періоди. Детальні розрахунки складових на підставі яких визначається кінцева вартість наданої послуги надавалися відповідачу кожного місяця в рахунках на сплату за спожиту теплову енергію. В наданих відповідачем копіях банківських квитанцій відсутня інформація за який саме період здійснено платіж, тому кошти зараховано підприємством в погашення попередньої заборгованості. Загальна заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію перед КПТМ за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 28.05.2025 року становить 56946,94 грн. Квитанції щодо сплати за надані послуги розносяться контролерами підприємства, для виконання цих завдань до сторонніх організацій підприємство не зверталось з причини економічної недоцільності, тому звітної документації про вручення не має. Від позивача КПТМ м. Берестин до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника підприємства, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити даний позов. Відповідач [PERSON] подала до суду клопотання в кому просить розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Позиція суду. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем теплової енергії, яку надає Комунальне підприємство теплових мереж м. Берестин. 28.08.2018 року між Красноградським ПТМ (нова назва КПТМ м. Берестин) та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір про надання послуг з центрального опалення за адресою: [ADDRESS] . На ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач по справі отримує послуги з центрального опалення за адресою: [ADDRESS] на опалювальну площу квартири 34,60 кв. метрів. Постачання теплової енергії відповідачам підтверджується корінцями наряду на підключення системи опалення (постачання теплової енергії) за адресою мікрорайон 3 буд. 11, від 03.11.2023 року, від 29.10.2024 року та розпорядженнями: Красноградської міської ради «Про початок опалювального періоду» від 25.10.2023 №223; Красноградської міської ради «Про початок опалювального періоду» від 31.10.2024 №228; Красноградської міської ради «Про закінчення опалювального сезону 2023-2024 років» від 19.10.2024 №50; Красноградської міської ради «Про закінчення опалювального сезону 2024-2025 років» від 21.03.2025 №60. Таким чином, відповідачі є користувачами теплової енергії за договором, яку подає КПТМ м. Берестин в цілому в централізовану систему теплопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно розрахунку по нарахуванню та сплаті за теплову енергію по особовому рахунку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] заборгованість за теплову енергію становить 22965,72 грн., за період з 01.11.2023 року по 01.03.2025 року, сплачено 8230,00 грн в погашення заборгованості за попередній період. В розрахунку за теплову енергію за березень 2025 року абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображена здійснена відповідачем оплата у сумі 280,00 грн, борг на початок місяця 58285,98 грн, до сплати 59\~446,94 грн. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 18.03.2025 року судовий наказ №626/3856/24 від 01.11.2024 року за заяво. КПТМ м. Берестин (Красноградського ПТМ) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з боржника [PERSON] у розмірі 11873,05 грн та судові витрати на оплату судового збору 302,80 грн скасовано. Роз`яснено споживачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження з додержанням загальних прави щодо пред`явлення позову. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, тощо. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання визначаються Законом України «Про теплопостачання», який регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання. Згідно ст.1 ЗУ «Про теплову енергію» суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно ст. 3 Закону України «Про теплопостачання», відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. КПТМ м. Берестин веде господарську діяльність з вироблення, транспортування та постачання споживача теплової енергії. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Аналіз змісту цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово комунальних послуг. Відповідно до ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законода вством і умовами укладених договорів; 2) без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); 4) на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; 6) на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; 7) отримувати від управителя, виконавців комунальних послуг штраф у розмірі, визначеному договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; 9) складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; 10) без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; 11) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі; 12) у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; 13) розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Пункт 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року №572, з урахуванням внесених змін постановою КМ України від 24.01.2006 року №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов`язок споживача (наймача, власника) закріплено в статтях 68, 162 ЖК України, згідно з якою наймач/власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі 28.08.2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір надання послуг з централізованого опалення. Згідно п.1 п. 17 Договору виробник зобов`язаний забезпечувати вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами задовільного технічяного стану внутрішньо будинкових систем опалення та утоплення житлових приміщень, відповідно до діючих норм. Підпунктом 1 п. 15 Договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно Договору, договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642-643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Розкриваючи зміст засад свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим передбачив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Як вбачається із розрахунку по нарахуванню та сплаті за теплову енергію по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 11.2023 року по 03.2025 року виникла заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 22965,72 грн, сплачено за вказаний період 8230,00 грн, вказані кошти зараховані позивачем в погашення заборгованості за попередній період. В розрахунку за теплову енергію за березень 2025 року, абонент [PERSON] , адреса абонента [ADDRESS] зазначена інформація щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображена здійснена відповідачем оплата у розмірі 280,00 грн, борг на початок місяця 58285,98 грн, до сплати 59 446,94 грн. Крім того, позивач у розрахунку заборгованості вказує, що сплачені [PERSON] кошти за період з 01.11.2023 01.03.2025 року у розмірі 8230,00 грн зараховано в погашення заборгованості за попередній період, але відповідач вважає, що вказані кошти повинні бути зараховані за відповідні поточні періоди, оскільки вона сплатила вказані кошти 04.2025 року та 05.2025 року. При цьому посилання позивача про зарахування сплачених нею грошових коштів у розмірі 8230,00 грн на відповідні поточні періоди відповідно до дати їх сплати, а не в погашення заборгованості за попередній період, в ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до дублікатів чеків, наданих позивачем на підтвердження викладених обставин, від 23.04.2025 року - [PERSON] сплачено за теплову енергію 200,00 грн, період оплати з 01.03.2025 по 31.03.2025 року, та від 07.05.2025 року - [PERSON] сплачено за теплову енергію 800,00 грн, період оплати з 01.04.2025 по 31.05.2025 року, а отже вказані відповідачем обставини не підтверджуються відповідними доказами, так як оплата відповідно до дублікатів чеків від 23.04.2025 року та від 07.05.2025 року не ввійшла в розрахунок по нарахуванню по сплаті за теплову енергію по особовому рахунку № [NUMBER] [PERSON] на момент подання даного позову (22.04.2025 року) та в ньому не відображається. Інші докази на підтвердження вказаних відповідачем обставин з приводу періодів зарахування коштів по сплаті за теплову енергію в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Висновки за результатами розгляду справи. Отже, враховуючи вищевикладене і те, що відповідач споживав теплову енергію, позовні вимоги Комунально підприємства теплових мереж до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved