Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

13.03.2025 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про встановлення факту родинних відносин, у якому просить встановити юридичний факт про те, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про народження позивача його батьком є [PERSON] , [INFO] . В свою чергу [PERSON] є сином [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] . 19.10.2016 року матір позивача - [PERSON] подала до органів нотаріату заяву про прийняття її неповнолітнім сином спадщини після смерті батька дитини [PERSON] . 24.10.2016 року матір позивача - [PERSON] подала до органів нотаріату заяву про прийняття її неповнолітнім сином спадщини після смерті бабусі дитини [PERSON] . Оскільки [PERSON] не встиг прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , позивач стає спадкоємцем за правилами спадкової трансмісії після смерті свого батька. Для оформлення спадщини позивачу слід надати нотаріусу свідоцтво про народження його батька [PERSON] . Разом з цим, свідоцтво про народження батька позивача не зберіглось, отримати його дублікат неможливо, оскільки [PERSON] народився в рф, м. Південно-Сахалінськ, Сахалінської області. У зв`язку з наведеним виникала необхідність встановлення факту родинних відносин. У заяві за формою 1 про видачу паспорта [PERSON] вказано, що його матір`ю є [PERSON] . Згідно змісту заяв за формою 1 про видачу паспорта громадянина України, які подавали [PERSON] та [PERSON] вказано одну й ту саму адресу їх реєстрації: [ADDRESS] . Крім того, родинні відносини підтверджуються показами свідків. Ухвалою суду від 19.03.2025 року відкрите провадження у справі і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12.06.2025 року закрите підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, а також витребувано копії спадкових справ щодо майна померлих [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі в судове засідання не з`явились, відзивів на позовну заяву не подали. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що сторона позивача в судовому засіданні не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Третя особа в судове засідання не з`явилась. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду показала, що їй відомий позивач, оскільки матір свідка була опікуном матері позивача, оскільки вона була сиротою. Відповідачів свідок не знає. Свідку відомо, що [PERSON] був батьком позивача, а [PERSON] була бабусею позивача, оскільки вона була матір`ю [PERSON] . Про це за життя казав [PERSON] , який спілкувався з мамою свідка. Також про такі родинні відносини свідку казала і матір позивача. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що його батьки не перебували у шлюбі і за їх життя між ними був спір щодо місця проживання позивача, батько хотів визначити місце проживання позивача разом із ним, тому позивач деякий час жив із ним на [ADDRESS] і відвідував свою бабусю [PERSON] , яка проживала поруч на [ADDRESS] . Позивач разом зі своїм батьком відвідували бабусю [PERSON] , приносили їй продукти харчування. В подальшому позивач став проживати разом зі своєю мамою, а батько та бабуся померли. Позивач стверджує, що [PERSON] є його бабусею і він має намір відновити родинні зв`язки та отримати спадщину. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що в 2016 році померли батько та бабуся позивача. на той час позивач був ще неповнолітнім і його матір подала від його імені заяви про прийняття позивачем спадщини після смерті батька та бабусі. В подальшому матір позивача загинула. Позивач не має можливості отримати спадок після смерті його бабусі, оскільки відсутнє свідоцтво про народження його батька. Отримати дублікат такого свідоцтва не можливо, оскільки батько позивача народився в рф і через агресію рф проти України всі дипломатичні зв`язки розірвані, тож єдиний вихід не встановлення факту родинних відносин в судовому порядку. Разом з цим, згідно форми 1 про отримання паспорту громадянина України [PERSON] , його матір`ю є [PERSON] . Крім того, у формах 1 на отриманні паспортів [PERSON] та [PERSON] вказано одне й те ж саме місце реєстрації зазначених осіб, що в сукупіності з показами свідків вказує на те, що [PERSON] булав матір`ю [PERSON] і відповідно вона є бабусею позивача [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та покази свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Статтею 319 ЦК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , він народився [INFO] і його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). [INFO] батько позивача [PERSON] помер і мати позивача [PERSON] 19.10.2016 року звернулась до приватного нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини її малолітнім сином [PERSON] після смерті його батька [PERSON] (а.с. 90, 93). [PERSON] дійсно народився в м. Південно-Сахалінськ, Сахалінської області, росія, що підтверджується копією його паспорта громадянина України. Актовий запис про народження в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутній (а.с. 95, 149). 10.03.2007 року із заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] звернулась відповідачка [PERSON] . Разом з цим убачається, що позову заяву [PERSON] у справі №761/7206/17 про встановлення факту проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини було залишено без розгляду згідно ухвали суду від 22.05.2017 року (а.с. 124, 131). Також із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась відповідачка [PERSON] , як донька померлого (а.с. 134, 137). [INFO] померла [PERSON] і мати позивача [PERSON] 24.10.2016 року звернулась до приватного нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини її малолітнім сином [PERSON] після смерті його бабусі [PERSON] (а.с. 159, 163, 177-178). 10.03.2007 року із заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] звернулась відповідачка [PERSON] . Разом з цим убачається, що позову заяву [PERSON] у справі №761/7206/17 про встановлення факту проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини було залишено без розгляду згідно ухвали суду від 22.05.2017 року (а.с. 186, 189). Також із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась відповідачка [PERSON] , як онука померлої. Разом з цим, постановою приватного нотаріуса Бурлак О.В. від 06.06.2017 року зазначеній відповідачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки заявниця пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 190, 192). Те що [PERSON] був батьком позивача [PERSON] є беззаперечним фактом, який підтверджується свідоцтвом про народження позивача та даними Державного реєстру актів цивільного стану. Про те, що [PERSON] був сином [PERSON] свідчать пояснення позивача, покази свідків, а також це випливає з письмових доказів. Так, згідно заяви за формою 1 про отримання паспорта громадянина України [PERSON] , його матір`ю є [PERSON] (а.с. 26). Крім того, із заяв за формою 1 про отримання паспортів громадян України [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони обоє проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26-27). Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні та покази свідка, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту родинних відносин, що необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав у порядку спадкування за законом за правилами трансмісії. Суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] був рідним сином [PERSON] , тож позивач [PERSON] є онуком [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved