Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позиція сторін у справі. 26.03.2020 подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом мотивуючи тим, що за життя [PERSON] (батьку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] ) було виділено земельну ділянку під будівництво в кількості 0,06 га по [ADDRESS] з фонду колгоспу. Згодом земельна ділянка збільшилась до 0,0901 га та на ній було побудовано будинок, якому в подальшому було присвоєно адресу: [ADDRESS] . Згідно договору дарування від 17.03.2001 позивачі набули у власність\~ частку в будинку за адресою: [ADDRESS] , яка на двох складає 0,63, згідно договору. Тобто, ідеальна частка кожного складала 63/200. Після смерті батька, належну йому частку в будинку у розмірі 37/100, успадкували в рівних долях його сини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожен. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 192427024 від 10.12.2019 право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за наступними особами: [PERSON] - 63/200 частини будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, відповідно до Договору дарування № 1-1147 від 17.03.2001 та 37/300 частини будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2713 від 28.12.2011, тобто 263/600; [PERSON] - 63/200 частини будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, відповідно до договору дарування №1-1147 від 17.03.2001. Згідно викопіювання із плану будівельного кварталу №2819 станом на 10.02.1965 на земельній ділянці площею 900 кв.м. розташований житловий будинок літ. А-1 на якій в подальшому було добудовано допоміжні господарські будівлі. У фактичне їх користування, згідно п.3 договору дарування від 17.03.2001, перейшли приміщення: кімната розміром 8,9 кв.м.; кімната розміром 15,6 кв.м.; кімната розміром 9,9 кв.м.; кухня розміром 10,9 кв.м.; гараж, зазначено в плані літ «Г»; погріб, зазначено в плані літ. «а/пг». Таким чином, договір дарування від 17.03.2001 містить завірений нотаріально порядок користування спільним майном згідно часткам співвласників в праві спільної часткової власності і який є обов`язковим для співвласників. Отже, вони спільно, як подружжя, володіють 452/600 (63/200 + 63/200 + 37/300) з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, а [PERSON] належить 37/300 частин будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №2-2713 від 28.12.2011 та 37/300 частини будинку, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом [PERSON] від 29.12.2016. Таким чином, [PERSON] є власником 148/600 (37/300 +37/300) частин будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд. На підставі документу «Расчет доли для отчуждения части дома [ADDRESS] » було оформлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 20.10.2015, з якого вбачається наявність двох квартир під [ADDRESS] (площею 45,2 кв.м.) та [ADDRESS] (площею 28,5 кв.м.). Технічний паспорт від 20.10.2015 містить опис об`єкта: літ. «А-1»житловий будинок загальною площею 73.7 кв.м., який складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 45,2 кв.м. (вітальня 1-1 розміром 16,1 кв.м.; житлова кімната 1-2 розміром 10,1 кв.м.; житлова кімната 1-3 розміром 8,9 кв.м.; кухня 1-4 розміром 6,8 кв.м.; котельня 1-5 розміром 1,1 кв.м.; санвузол 1-6 розміром 2,2 кв.м.) та квартири [ADDRESS] загальною площею 28,5 кв.м.(веранда 2-І розміром 3,6 кв.м.; прихожа 2-1 розміром 13,2 кв.м., житлова кімната 2-2 розміром 11,7 кв.м.); літ «а/пг» погріб під частиною будівлі; літ. «а-1» прибудова; літ. «а2» веранда; літ. «а4» тимчасова веранда; літ. «Б-1» сарай - літня кухня; літ. «б1» сарай - прибудова; літ. «б2» сарай - прибудова; літ. «В-1» убиральня; літ «Г-1» гараж; літ. «а3» ганок; літ. «б3» ганок; літ. «г1» сходи; літ. «г2» балкон; літ. «№1» хвіртка;\~ літ. «№2» ворота; літ. «№3» огорожа. Як вбачається з листа КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» №1939 від 08.09.2015 - «...при проведенні останньої технічної інвентаризації 10.08.2015, житлового будинку [ADDRESS] , було встановлено, що загальна площа житлового будинку змінилась з 74,1 кв.м. на 73,7 кв.м., та житлова площа змінилася з 46,4 кв.м. на 46,8 кв.м., за рахунок не самочинного внутрішнього перепланування та оздоблювальних робіт не є самочинним та не потребує відповідних дозволів». Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки № 3210300000;04:009, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , її площа складає - 0,0901 га, в тому числі: 1) 0,0676 га (3-в тому числі 1/3 частина в житловому будинку - 0,0012 га, та 0,0004 га - веранда) - гр. [PERSON] , [PERSON] , що складає 75/100 від загальної площі земельної ділянки; 2) 0,0225 га- гр. [PERSON] , що складає 25/100 від загальної площі земельної ділянки,(в тому числі 4-1/3 частина в господарській споруді - 0,0015 га). Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. За даними технічного обстеження від 10.08.2015 площа земельної ділянки по фактичному користуванню зазначена у технічному паспорті 890 кв.м. Рішенням виконкому Білоцерківської міської ради №155 від 15.03.1961, за вказаним житловим будинком закріплена площа землекористування у розмірі 900 кв.м. Відповідно до порядку користування житловим будинком, що склався, в їх користуванні, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 10.08.2015, знаходяться кімнати квартири [ADDRESS] : вітальня 16.1 кв.м., житлова кімната 10.1 кв.м., житлова кімната 8.9 кв.м., кухня 6.8. кв.м., котельня 1.1кв.м., санвузол 2.2 кв.м. будинку літ. «А- 1», а також позивачі користуються погребом літ. «а/пг», тимчасовою верандою літ. «а4», гаражем літ «Г-1», сходами літ. «г1», балконом літ. «г2» хвірткою №1, воротами №2, огорожею №3, свердловиною для води, каналізацією, вигрібною ямою. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] у будинку не проживає більше 20 років, майном фактично не користується, перешкоджає в приватизації земельної ділянки, відмовляється погодити межі земельної ділянки та на свій розсуд відмежував бетонним забором частину земельної ділянки у своє користування, чим незаконно збільшив свою частку. Власником земельної ділянки є Білоцерківська міська рада, яка не заперечує проти приватизації позивачами даної земельної ділянки. Позивачі для приватизації земельної ділянки звернулись до ФОП [PERSON] з метою виготовлення технічної документації на землю і наступною видачею акта про приватизацію. На першому етапі оформлення приватизації до заяви, поданої в органи місцевого самоврядування, необхідно додати, зокрема, акт про погодження меж ділянки землі, підписувати, який відповідач відмовився. Також, вони звертались 13.03.2017 до міського голови Дикого Г.А. та 13.07.2017 до Голови постійної комісії Білоцерківської міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою із заявами, про погодження межі земельної ділянки по [ADDRESS] без підпису погодження співвласника будинку та отримали відмову. Добровільно здійснити поділ домоволодіння відповідач не погоджується. Позивачі, як власники, обмежені у повному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном, оскільки залежать від іншого власника частки у вказаному будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, а тому змушені звернутися за захистом своїх прав до суду. Враховуючи вищевикладене, сторона позивача просила виділити в натурі, в рахунок їх частини в житловому будинку загальною площею 73,7 кв.м. з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , які складають 452/600 домоволодіння, з припиненням на нього прав спільної часткової власності, в окрему квартиру, згідно з висновком. 23.01.2023 позивач - [PERSON] подав до суду заяву, про зміну предмету позову, мотивуючи тим, що [INFO] померла позивач [PERSON] . Після смерті [PERSON] він успадкував її частку - 63/200 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку зі смертю [PERSON] , його частка спільної сумісної власності в будинку за адресою: [ADDRESS] збільшилась на 63/200 частини, тобто частка спільної сумісної власності в будинку за адресою: [ADDRESS] , складає - 452/600. Тому, просив виділити йому в натурі в рахунок його частини в житловому будинку загальною площею 73,7 кв.м. з надвірними спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] , які складають 452/600 домоволодіння, з припиненням на нього прав спільної часткової власності, в окрему квартиру, згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи (варіант №1), проведеної по справі, а також відповідно визнати за [PERSON] , в частці 452/600, право власності на неї як на самостійний об`єкт права власності; встановити порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер 3210300000:04:009, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0901 га, виділивши у користування [PERSON] земельну ділянку згідно висновку судової-технічної експертизи (варіант №1), проведеної по справі, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також витрати на правничу допомогу адвоката по даній справі. Під час нового розгляду справи, представник позивача 28.07.2025 подав заяву про зміну предмету позову та з урахуванням позиції ВП ВС в даній справі, просив суд :\~ 1) поділити між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в натурі, згідно належних їм частин в житловому будинку загальною площею 73,7 кв.м. з надвірними спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] , які складають 452/600 за [PERSON] та 148/600 за [PERSON] домоволодіння, з припиненням на них прав спільної часткової власності, в окремі квартири, згідно висновку судової будівельно технічної експертизи Варіант 1, проведеної по справі, а також відповідно визнати за [PERSON] в частці 452/600, а за [PERSON] в частці 148/600 право власності на них, як на самостійні об`єкти права власності;\~ 2) встановити порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер 3210300000;04:009:0255, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною 0,0901 га, виділивши у користування [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки згідно висновку судової-технічної експертизи Варіант 1, проведеної по справі. 27.05.2020 представник відповідача, адвокат Кузьменко Є.А., подав до суду відзив на позовну заяву, заперечив позовні вимоги. Сторона відповідача вказувала, земельна ділянка, яка є предметом розгляду даної справи не перебуває у приватній власності сторін. Спірна земельна ділянка не зареєстрована в установленому порядку, як комунальна власність. За змістом статей 125, 126 ЗК, право власності (користування) на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, згідно якого виникає право власності або право користування та його державної реєстрації. Позивач просить виділити у володіння і користування земельну ділянку відповідно до часток житлового будинку та надає кадастровий план земельної ділянки з розподілом земельної ділянки між співвласниками житлового будинку, але не надає документів, відповідно до яких встановлено користування житловим будинком чи виділ часток в натурі по житловому будинку. Відповідач [PERSON] є власником 37/300 частин згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 28.12.2011 № 2-2711 та 37/300 частин згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 29.12.2016 № 3-4594, згідно яких зареєстровані права власності відповідно до вимог законодавства. Тобто, житловий будинок перебуває у спільній частковій власності, та відсутній документ яким би було встановлено користування житловим будинком між співвласниками або проведено виділ частки в натурі, що було б підставою для встановлення користування земельною ділянкою на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідач намагався в добровільному порядку провести поділ житлового будинку, але відповідно до вимог законодавства, а саме: Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарі тил України № 55 від 18.06.2007, Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого манна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 зі змінами та доповненнями; ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки», не підлягають поділу та виділу в натурі об`єкти нерухомого майна до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Тому поділ або виділ частки в житловому будинку за згодою всіх співвласників юридично оформити немає можливості, в зв`язку із чим неможливо встановити користування земельною ділянкою. Щодо виготовлення технічної документації для реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі то згода відповідача є необов`язковою (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 23.01.2019 по справі № 580/168/16-ц). Тому, враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Під час нового розгляду справи, відповідач [PERSON] подав новий відзив на позов де зазначив, що житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності, позивача та відповідача. Будинок має два виходи/входи, але не має відокремлених окремих об`єктів нерухомого майна, які могли б бути об`єктами відокремленого права в зв`язку із тим, що відповідно до фактичного користування житловим будинком, що встановлено [PERSON] без згоди відповідача, за рахунок перепланування житлового будинку, влаштовано два житлові приміщення, одне з яких не обладнано та не забезпечено опаленням, електропостачанням, водопостачанням та водовідведенням, газопостачанням, що відповідно до державних будівельних норм не може використовуватись як окреме приміщення відокремлений об`єкт, а тому і право на такий об`єкт не може бути зареєстроване в цілому як на відокремлений об`єкт. Житловий будинок розташовано на земельній ділянці по [ADDRESS] . Земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі площею 0,0888 га., кадастровим номером 3210300000:04:009:0255. Право власності на земельну ділянку не зареєстровано в установленому законом порядку. Земельна ділянка поділена співвласниками в натурі, фактичне користування земельною ділянкою встановлено парканом в натурі. Сторона відповідача зазначає, що експертами Київського науково дослідного інституту судових експертиз виготовлено Висновок, в якому зазначається (сторінка 79 висновку), що визначення переліку об`єктів будівництва, які самочинно збудовані на земельній ділянці по [ADDRESS] , не входять до компетенції судових експертів КНДІСЕ з будівельно-технічних досліджень. Натомість експерти у досліджуваній частині висновку (сторінка 21 абзац 2) зазначають, що засклена веранда (літ. а 4), яка прибудована з боку дворового фасаду до житлового будинку (квартири [ADDRESS] ) є поліпшеннями, що нерозривно пов`язані з земельною ділянкою, переміщення яких неможливо без їх знецінення та зміни їх призначення. Експерти виготовляючи висновок про технічну можливість виділу в натурі частини будинку, проводять розрахунки часток без прибудови до житлового будинку, яка зазначається в технічному паспорті виготовленому 10.08.2015 року, Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації». В зазначеному технічному паспорті під літерою «а1» зазначається об`єкт з назвою «тимчасова веранда», яка збудована позивачами в 2014 році, без дозвільних документів та без погодження із іншим співвласником житлового будинку. Визначення «тимчасова веранда» жодним законодавчим або регулятивним актом на час складання технічного паспорту і до теперішнього часу - не передбачено. Відповідач вказує, що позивачем не надано жодних дозвільних документів на будівництво веранди до житлового будинку. Натомість позивачем була надана довідка КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», про відсутність самочинного будівництва, що суперечить обставинам які підтверджуються матеріалами судової справи та діючій на той час Інструкції № 127 . Відповідач стверджує, що довідка, видана КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації»\~ є неналежним та не допустимим доказом в цій справі. Відповідач зазначає, що питання поставлене перед експертами «чи існує технічна можливість виділу в натурі частини будинку [ADDRESS] у відповідності із існуючим порядком користування, що склався між співвласниками будинку і чи відповідає такий поділ ідеальним часткам співвласників, експерти зазначають, що за результатами візуально-інструментального обстеження, 17.09.2022 року встановлено, які саме об`єкти розташовані на земельній ділянці, зазначені в таблиці № 7, але це ті об`єкти які зазначені були в технічних паспортах, а об`єкти які по якійсь причині не зазначені в технічних паспортах, експерти також не зазначають, це господарські споруди - свердловини, та зливні ями. Інформація про ці споруди є необхідною, так як відіграє важливу роль в життєзабезпеченні житлового будинку та виділених частин цього будинку. При встановленні порядку поділу житлового будинку експертами також не зазначаються роботи які необхідно зробити, чи потребуватимуть ці роботи дозвільних документів та їх вартість. Також, експерти не зазначають, які саме об`єкти відокремленого права утворюються в результаті поділу (виділу) житлового будинку, враховуючи класифікацію будівель згідно Державного класифікатора будівель та споруд (ДК 018-2000) затверджений наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507 (чинний з 01.01.2000р.) на зміну якому затверджено наказом Міністерства економіки України 16.05.2023 року № 3573 Національний класифікатор будівель та споруд_НК 018:2023 - утворюються квартири в житловому будинку чи окремі житлові будинки. Також відповідачу незрозуміло чи при зазначених експертами варіантах поділу необхідно буде отримувати дозвільні документи на реконструкцію, чи такі документи необхідно погодити під час розгляду судової справи. При розрахунку кожному співвласнику вартості його приміщень та визначення різниці вартості часток, експерти включають до вартості господарських споруд ганок під літ. «а3», який не може бути віднесений до господарських споруд так як цей ганок повинен згідно зазначеної літери відноситись до житлового будинку. Тай не зрозуміло чи він існував на час обстеження, а якщо існував то явно не міг бути віднесений по вартості до вартості частки Позивача, бо його не було зазначено і у технічному паспорті. Інформація про цей ганок в технічному паспорті - це ганок який прибудовано до прибудови літ. «а2», веранда площею 3,6 кв. м. Відповідач вказує, що експертами для розрахунку вартості часток взято не інвентаризаційну вартість, а вартість земельних поліпшень, в зв`язку із чим обов`язково буде розбіжність в частках зазначених в правових документах та частках підрахованих по такій вартості, тому встановлена різниця у вартості часток не відповідає дійсності. Якщо існують реконструкція, перебудови та перепланування в житловому будинку, які не погоджені в установленому законом порядку та відмінні від планування яке існувало на час отримання спадщини то обрахувати різницю у вартості часток неможливо, оскільки оцінка майна може не відповідати тим часткам які успадковані. Тому відповідач вважає, що у експертному висновку не повно досліджені поставлені судом питання, які призвели до невірно визначеної вартості за різницю в частках зазначених у правових документах та обрахованих експертами часток. Враховуючи запропоновані варіанти поділу за проведеною експертизою, відповідач просив відмовити в позові. Процесуальні дії та рішення у справі. 10.04.2020 судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (Том 1 а.с.93-94). 27.05.2020 відповідач [PERSON] подав відзив на позов (Том1 а.с.120-122). 12.08.2020\~ представник позивача подав відповідь на відзив (Том1 а.с. 139-141). 12.10.2020 судом призначено у справі судові будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, проведення яких доручено експертам Київського науково дослідного інституту судових експертиз та провадження у справі зупинено на час виконання експертиз (Том1 а.с.164-166) 16.11.2022\~ надійшов Висновок експертів за результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної\~ експертизи (Том 1 а.с.175-222). 30.11.2022 поновлено провадження в даній справі\~ (Том1 а.с.225). 23.01.2023 позивач подав заяву про зміну предмету позову (Том 2а.с.11-19). 15.02.2023 протокольною ухвалою суду виключено зі складу учасників справи позивача [PERSON] у зв`язку з її смертю [INFO] , та залучено у якості її правонаступника [PERSON] , і прийнято до розгляду заяву [PERSON] , про зміну предмету позову (Т2.а.с.59-61). 14.03.2023 ухвалою суду, яка знесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (Т.2 а.с.68-69). 11.04.2023 відповідач - [PERSON] подав до суду заперечення за висновок експерта (т.2 а.с.79-82). 10.05.2023 представник відповідача, адвокат Овчаренко Дмитро Костянтинович, подав до суду письмові пояснення у справі та клопотання про виклик експерта\~ (Т.2 а.с.94-97, 98-99). 10.07.2023\~ відповідач подав клопотання про призначення повторної судової експертизи (Т2.2.а.с.126-127). 10.07.2023 відповідач подав клопотання про призначення додаткової судової експертизи . 13.07.2023 року Білоцерківський міськрайонний суд ухвалив рішення в справі (Т.2 а.с.138-159). Ухвалою суду від 10.08.2023 внесено виправлення до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2023 (т.2, а.с. 164-165). 18.08.2023 [PERSON] подав апеляційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2023 (т.2, а.с.168-178). Ухвалою Київського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження (т.2, а.с. 185). Постановою Київського апеляційного суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін (т.2, а.с. 214-225). 15.01.2024 [PERSON] подав касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2023 та постанову Київського апеляційного суду від 21.11.2023 (т. 3, а.с. 1-9). Ухвалою Верховного суду від 21.03.2024 відкрито касаційне провадження\~ за касаційною скаргою [PERSON] (т. 3, а.с. 33-35). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.04.2025 касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2023 та постанову Київського апеляційного суду від 21.11.2023 скасовано, справу № 357/3145/20 направлено на новий розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (т.3, а.с.148-155). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 справу передано для розгляду судді Ярмолі О.Я. (т. 3, а.с. 169-170). Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2025 року прийнято справу до свого провадження, призначено справу за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання (т. 3, а.с. 174). 28.07.2025 представник позивача Правдивець С.М. через систему «Електронний суд» подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т. 3, а.с. 178-180). Ухвалою суду від 29.07.2025 частково задоволено клопотання представника [PERSON] адвоката Правдивець С.М. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (т. 3, а.с. 181-182). 29.07.2025 Костін Є.А. подав заяву про ознайомлення із матеріалами справи (т. 3, а.с. 183). 30.07.2025 судом зареєстровано заяву представника позивача [PERSON] про зміну предмету позову (т. 3, а.с. 188-194). 12.08.2025 [PERSON] подав відзив на позовну заяву. 25.08.25 представник позивача Правдивець С.М. через систему «Електронний суд» подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 04.09.2025 представник відповідача Овчаренко Д.К. через систему «Електронний суд» подав клопотання про визнання висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи експерту № 1919/21-43/26280/22 неналежним та недопустимим доказом. 05.09.2025 представник відповідача Фатєєв А.О. через систему «Електронний суд» подав заяву про розірвання договору про надання правничої допомоги з [PERSON] 05.09.2025 представник позивача Правдивець С.М. через систему «Електронний суд» подав клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 08.09.2025, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Правдивець Сергій Миколайович, в судовому засіданні уточнений/змінений позов підтримали. Відповідач та його представник адвокат Овчаренко Д. К. позов не визнали. Відповідач\~ [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в частині запропонованого варіанту поділу будинку, але визнає, що домоволодіння потрібно поділити, так як в добровільному порядку сторони не можуть це вирішити. Третя особа Білоцерківська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності представника міської ради. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 11.07.1987 перебував з [PERSON] , [INFO] , у зареєстрованому шлюбі та [INFO] [PERSON] померла. Позивач є власником 452/600 частин житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд на підставі договору дарування від 17.03.2001, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І. та зареєстрований в реєстрі за №1-1147 (63/200частин будинку) (Т.1 а.с.24), свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2011, виданого державним нотаріусом Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Дворко Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №2-2713 (37/300 частин будинку), після померлого [INFO] [PERSON] (Т.1 а.с.32), та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2022, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Кушнір Н.Б. та зареєстрованого в реєстрі за №19/2022, після померлої [INFO] [PERSON] (Т.2 а.с.20-23). Встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , є власником 148/600 частин житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2011 , виданого державним нотаріусом Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Дворко Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №2-2713 (37/300 частин будинку), після померлого [INFO] [PERSON] (Т.1 а.с.32), та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.12.2016, виданого державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. та зареєстрованого в реєстрі за №3-4594 (37/300 частин будинку), після померлого [INFO] [PERSON] (Т.1 а.с.125). Встановлено, що [PERSON] (батьку позивача та відповідача), який помер [INFO] , було виділено земельну ділянку під будівництво в кількості 0,06 соток (600 кв.м.) по [ADDRESS] з фонду колгоспу, що підтверджується копією виписки з протоколу №6 від 01.06.1959, копією акта від 20.06.1959 Білоцерківського міського відділу комунального господарства та копією заключення № 3 про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою, яке затверджене рішенням №155 від 15.03.1961 (Т. 1 а.с. 21,22, 146, 147). З викопіювання із плану будівельного кварталу №2819 (Т. 1 а.с. 23) вбачається, що станом на 10.02.1965 на земельній ділянці [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. А-1. Отже, на вказаній земельній ділянці побудовано житловий будинок, що має адресу: [ADDRESS] .\~ Цей будинок, станом на час розгляду справи,\~ належить двом співвласникам [PERSON] та [PERSON] , частки яких складають 452/600 та 148/600 відповідно. Встановлено, що між сторонами існує довготривалий спір, між ними виникли неприязні відносини, що унеможливлює добровільно поділити зазначений вище будинок з господарськими прибудовами та земельну ділянку. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. За змістом статей 316, 317, 321 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (стаття 355 ЦК України). Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: 1) множинність суб`єктів. Так, для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). А, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники) та 2) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. На виконання вимог ст. 103, 105 ЦПК України ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року у даній справі призначено судові будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, проведення яких доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т. 1 а.с. 164166). Перед експертами було поставлені наступні питання: 1) які об`єкти нерухомого майна розташовані за адресою: [ADDRESS] та чи знаходяться за цією адресою об`єкти самочинного будівництва? 2) чи існує технічна можливість виділу в натурі частини будинку [ADDRESS] у відповідності із існуючим порядком користування, що склався між власниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і чи відповідає такий поділ ідеальним часткам співвласників [PERSON] і [PERSON] - 452/600 частин будинку і [PERSON] - 148/600 частин будинку? 3) чи можливий виділ часток в натурі, як самостійних об`єктів права власності? 4) якщо виділ технічно можливий або можливий з незначним відступом від часток, то визначити варіанти поділу, вартість часток і розрахунок компенсації, перерозподілу часток. Сторона позивача, як на доказ своїх позовних вимог посилається на Висновок експертів за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 16.11.2022 за №1919/21-43/26280/22-49. Щодо позовної вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою, то суд звертає увагу, що у висновку експертів від 16 листопада 2022 року надано варіанти поділу земельної ділянки, розташованої на [ADDRESS] , з кадастровим номером 3210300000:04:009, загальною площею 0,0901 га. Однак, відповідач надав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за тією ж адресою з кадастровим номером 3210300000:04:009:0255, загальною площею 0,0888 га. У цьому витягу зазначено, що реєстрація земельної ділянки проведена 28 жовтня 2020 року, а земельна ділянка площею 0,0901 га з кадастровим номером 3210300000:04:009 взагалі не зареєстрована (т. 2 а.с. 176). Отже, земельно-технічна експертиза у справі проведена стосовно земельної ділянки, кадастровий номер та площа якої відрізняється від кадастрового номера та площі сформованої земельної ділянки по [ADDRESS] . Більше того, земельна ділянка, вказана у висновку експерта, взагалі не зареєстрована. Кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0901 га, не містить всіх необхідних структурних елементів, які передбачені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051. Зокрема, відсутній чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу, що є визначальним елементом при ідентифікації земельних ділянок. Отже, земельна ділянка площею 0,0901 га не сформована. Як вбачається з викопіювання з плану кварталу № 2819 (т. 1 а.с. 23), до площі садової ділянки [ADDRESS] включено земельну ділянку площею 600 кв. м (76 кв.м під житловим будинком, 104 кв. м подвір`я, 420 кв. м фруктовий сад), яка була надана [PERSON] у 1959 році для будівництва житлового будинку, та надлишки розміром 300 кв.м. При цьому, позивачем суду не надано доказів в обґрунтування того,\~ коли і на якій підставі ця ділянка площею 300 кв.м була передана співвласникам спірного житлового будинку. Відсутні докази щодо наявного права користування нею та чи є вона невід`ємною частиною спірного домоволодіння, а відтак чи підлягає вона поділу разом із цим домоволодінням. При подачі заяви про зміну предмету позову 28.07.2025, представник позивача вже просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3210300000;04:009:0255, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0901 га, однак земельна ділянка з цим кадастровим номером не містить такої площї (0,0901 га), а земельно-технічна експертиза в даній справі, на яку посилається позивач, була проведена стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 3210300000:04:009 загальною площею 0,0901 га, а не відносно земельної ділянки з кадастровим номером 3210300000;04:009:0255, площею 0,0888га. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позивачем взагалі необґрунтована і недоведена позовна вимога про встановлення порядку користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3210300000:04:009:0255, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0901 га Щодо позовної вимоги про поділ між позивачем та відповідачем, в натурі, житлового будинку загальною площею 73,7 кв.м. з надвірними спорудами, позивач, також, посилається на Висновок експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.11.2022 за №1919/21-43/26280/22-49, складеного експертами Ольгою Карпенко та Віктором Шевчуком на виконання ухвали суду від 12.10.2020 (а.с. 173-222). У вказаному висновку визначено, що провести технічний розподіл у відповідності до ідеальних часток співвласників домоволодіння по [ADDRESS] не можливо, але\~ виділ можливий при умові відступу від ідеальних часток співвласників житлового будинку у відповідності до порядку користування житловим будинком, що склався між співвласниками та з відступом від п. 5.17, 5.19 ДБН В.2.2-15-2019. Так, згідно п.5.17 ДБН В.2.2-15-2019 передбачено, що одноквартирний (односімейний) житловий будинок і квартиру у багатоквартирному житловому будинку слід проектувати, виходячи з умови їх заселення однією сім`єю. Типи квартир за кількістю житлових кімнат і їх площі у житлових будинках ІІ категорії рекомендується приймати за таблицею, де визначено нижню і верхню межу площі житлових кімнат, без урахування площі літніх приміщень. Згідно п. 5.19 ДБН передбачено, що при проектуванні житлових приміщень слід виходити з можливості наступного їх дообладнання та перепланування. Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою ніж 14 кв.м, в інших квартирах не менше ніж 16 кв.м. Мінімальна площа спальні 9 кв.м., мінімальна площа кухні 8 кв.м, в однокімнатній квартирі допускається зменшувати площу кухні до 7 кв.м. Допускається в квартирах влаштування кухні-ніші, а також об`єднання кухні із загальною кімнатою (вітальнею) за умови їх обладнання електроплитою та примусовою витяжкою вентиляцією. Експертами за Висновком за №1919/21-43/26280/22-49 запропоновано декілька варіантів поділу житлового будинку та за результатами візуально-інструментального обстеження (17.09.2022) встановлено, які саме об`єкти розташовані на земельній ділянці: житловий будинок (А-1), погріб під частиною будівлі (а/пг), прибудова (а-1), веранда (а-2), сарай-літня кухня (Б-1), засклена веранда (а-4), сарай-прибудова (б-1), сарай-прибудова (б-2), гараж (Г-1), ганок (б3), сходи (г1), балкон (г2), хвіртка (№1), ворота (№2), огорожа (№3). Згідно з першим варіантом [PERSON] запропоновано виділити приміщення і будівлі на суму, яка є меншою його частки на 54700,00 грн, а [PERSON] виділити приміщення і будівлі на суму, що є більшою його частки на 54700,00 грн. Частки співвласників при такому поділі складатимуть: 402/600 (67/100) [PERSON] та 198/600 (33/100) [PERSON] . Для здійснення запропонованого варіанта поділу переобладнання не потрібні. Згідно з другим варіантом [PERSON] запропоновано виділити приміщення і будівлі на суму, що є меншою його частки на 23821,00 грн., а [PERSON] виділити приміщення та будівлі на суму, що є більшою вартості його частки на 23821,00 грн. Частки співвласників при такому поділі складатимуть: 432/600 (72/100) частка [PERSON] та 168/600 (28/100) частка [PERSON] . Зі змісту статей 355,356 ЦК України випливає, що право кожного із співвласників пов`язується із часткою у праві спільної власності і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому. \~ Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Після уточнення і зміни предмету позову, позивач просить суд не виділити йому у власність його частку домоволодіння, а поділити спільне майно. Порядок поділу спільного майна встановлено у статтях 367 та 372 ЦК України. Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом частини третьої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу з нього частки формується нова реєстраційна справа з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі прав. У результаті поділу нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників потрібно визначити окрему площу, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України, а щодо житлових приміщень також з врахуванням вимог частини першої статті 379 ЦК, частини першої статті 50 Житлового кодексу України. За наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві. Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. ВП ВС в даній справі наголосила, що вирішуючи питання поділу спільного майна або виділення частки з нього, суди повинні пам`ятати, що визначальним для цього є не усталений співвласниками порядок користування будинком, а розмір їх часток та технічна можливість поділу будинку відповідно до цих часток. У наданому суду Висновку експертів за №1919/21-43/26280/22-49 було проведено розрахунок часток і визначено варіанти поділу домоволодіння саме згідно встановленого порядку користування будинком. Суд вирішує справу на підставі наданих доказів та в межах заявлених вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України) В даному випадку, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв\~ врегулюванню спору, роз`яснював учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). Зокрема, суд пропонував сторонам подати докази можливості поділу спільного майна, з`ясовував суть зміненого позивачем предмету спору, пропонував сторонам надати варіанти поділу спільного майна, заявити клопотання про призначення експертизи, враховуючи всі недоліки, що були виявлені стосовно\~ вже проведеної експертизи та складену правову позицію по даній категорії спорів. Також, суд з`ясовував в сторони позивача обставини визначення площі земельної ділянки, відносно якої позивач просив встановити порядок користування, а також, суд з`ясовував\~ на підставі яких доказів було позивачем визначено, що за першим варіантом поділу\~ Висновку експертів за №1919/21-43/26280/22-49\~ у позивача залишається право власності на 452/600 часток, а у відповідача - на 148/600 часток.\~ Хоча, у першому варіанті поділу житлового будинку та господарських споруд чітко вказано, що існує відступ від ідеальних часток співвласників після поділу та у [PERSON] частка становитиме 402/600 (67/100) а у відповідача [PERSON] частка становитиме 198/600 (33/100). Отже, є необґрунтованими та безпідставними позовні вимоги, що викладені представником позивача в новій редакції, із зміною предмету позову,\~ про поділ між позивачем та відповідачем, в натурі, житлового будинку\~ з надвірними спорудами, де позивач посилається на Висновок експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16.11.2022 за №1919/21-43/26280/22-49, просить встановити варіант поділу №1, і в той же час, безпідставно\~ просить здійснити поділ і визнати за позивачем право власності на частку в розмірі 452/600, а за відповідачем в частці розміром 148/600, тобто при поділі мають залишитися існуючі на даний час частки сторін, без відступу від ідеальних часток, але такого варіанту поділу в даній справі не має. Відповідач, заперечує належність доказу - експертного висновку, що проведений в цій справі,\~ зазначаючи, що експерти не вказали перелік робіт, необхідних для забезпечення життєдіяльності окремого об`єкта\~ тієї площі, що виділяється\~ відповідачу згідно розміру його частки, вказує на інші недоліки експертизи. При цьому, слід зазначити, що відповідач під час розгляду даної справи не ставив питання перед\~ експертами з приводу переліку необхідних ремонтних робіт при поділі будинку, та під час нового розгляду даної справи ні в який спосіб не довів неможливість створити окремий об`єкт нерухомого майна відповідно його частки у праві спільно часткової власності на домоволодіння, не пропонував свого варіанту поділу, не клопотав про призначення експертизи. Також, відповідач вказував на невірний розрахунок вартості часток співвласників і при цьому, знову ж, він не наводить свого розрахунку вартості часток. Тому, з огляду наведеного, суд позбавлений можливості остаточно та реально вирішити існуючий між сторонами спір. Оскільки, позивач просить встановити перший варіант поділу будинку, зазначений у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16.11.2022, і при цьому, позивач просить залишити право власності на частку, що існувала до розподілу, а також, просить поділити земельну ділянку, яка взагалі має іншу площу і не була предметом дослідження експертів. А позиція відповідача в даній справі зводиться до аналізу і заперечень позовних вимог, і при цьому,\~ відповідач ні в який спосіб не сприяв реальному вирішенню спору, не пропонував жодного свого варіанту поділу домоволодіння,\~ хоча визнавав вимогу про поділ житлового будинку, оскільки спільне користування\~ не можливе. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, надавши відповідну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про\~ задоволення\~ позову. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Outcome: dismissed