Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

20 серпня 2025 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернулося до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] , предметом якої є стягнення кредитної заборгованості з відповідача у загальному розмірі 40836,89 грн та понесених судових витрат. \~ \~ \~ \~Суддя Баштанського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 27 серпня 2025 року вказану справу постановив передати на розгляд до Снігурівського районного суду Миколаївської області за правилами територіальної юрисдикції (підсудності), визначеними ч.1 ст.27 ЦПК України. \~ \~ \~ \~16 вересня 2025 року вказана справа надійшла до Снігурівського районного суду Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». 31 липня 2014 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі\~40836,89 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Сенс Банк», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 40836,89 грн та судові витрати у справі. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 17 вересня 2025 року позовну заяву прийняла до розгляду, відкрила провадження у справі та вирішила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позиції учасників справи У судове засідання представник позивача АТ «Сенс Банк» не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином і своєчасно, надав суду заяву у якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином і своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, кредитний договір укладала. 16 жовтня 2025 року надала до суду заяву, у якій просила долучити до матеріалів справи довідку про доходи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Мотивувальна частина Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, суд зазначає таке. Суд встановив, що 31 липня 2014 року відповідач підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум - готівка». Відповідно вказаної анкети - заяви [PERSON] підтвердила, що ця заява є акцептуванням Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» в розумінні ст. 642 ЦК України. Окрім того, відповідно до п. 2 заяви відповідач виявив бажання отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії в межах 75000,00 грн на умовах, вказаних в договору та додатку до договору, що підписується в рамках обслуговування продукту «Максимум - готівка» з урахуванням умов Публічної пропозиції. Згідно п. 2 додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 31.07.2014, відповідачу виданий кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: ліміт кредитної 75000,00 грн; сума кредиту, що є доступною клієнту на момент видачі клієнту картки та підписанням цього додатку, з встановленого договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та вказаному в цьому додатку ліміту відновлювальної кредитної лінії складає 1000,00 грн. При цьому сторони погоджуються, що сума кредиту, що може бути доступна клієнту в будь-який час протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії та відрізняється від суми, що вказана в цьому пункті, повідомляється банком клієнту у порядку та спосіб визначений умовами договору. Сторони також погоджуються, що сума кредиту, що може бути доступна клієнту в будь-якому випадку не може перевищувати ліміт відновлювальної кредитної ліні, який становить 75 000,00 грн. Відповідно до п. 2.2 додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 31 липня 2014 року, процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 24 % річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Розмір обов`язкового мінімального платежу 7 % від загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, при цьому сторони погоджуються, що розмір обов`язково мінімального платежу не може бути меншим 50 грн. Також, відповідач була ознайомлена з довідкою про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка», підписала договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, уклала договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток №248.630182826.111 від 31.07.2014. Відповідно до виписки по картковому рахунку, [PERSON] за період з 31 липня 2014 року по 25 березня 2025 року користувалася кредитними коштами /а.с.114-135/. Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості відповідача за договором від 31 липня 2014 року становить 40836,89 грн, з яких: 29301,16 грн прострочене тіло кредиту; 11535,73 грн відсотки за користування кредитом /а.с.111-113/. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. 17 червня 2025 року позивачем направлено відповідачеві досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, доказів виконання якої матеріали справи не містять /а.с.11-18/. Норми права, використані судом Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78\~ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України унормовано, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним належним чином зобов`язань за кредитним договором. Також суд приймає до уваги той факт, що кредитор звертався до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. Враховуючи вищенаведене та виходячи з закріпленого у\~ст. 13 ЦПК України\~принципу диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках, а також враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором від 31.07.2014 у загальній сумі 40836,89 грн. Щодо розподілу судових витрат Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2422,40 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого судового збору, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved