Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Омега Фінанс»(надалі позивач) у вересні 2024 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 року у розмірі 36 252,91 грн, а також судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.12.2018 року між\~\~ [PERSON] та АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено кредитний договір № 14.90.1218.ФО_К. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 29 000,00 грн, терміном користування до 18.12.2021 року, а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором, проте відповідач, зобов`язавшись повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання. 31.03.2021 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк», в тому числі і до\~ [PERSON] за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника [PERSON] . Станом на 31.03.2021 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором складає 36 252,91 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви) 6 441,99 грн; прострочена заборгованість по тілу кредиту 12 435,15 грн; проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви) 68,59 грн; прострочені проценти за кредитом 2 954,54 грн; комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви 867,10 грн; прострочена комісія за обслуговування кредиту 13 006,50 грн; штрафи, пеня 479,04 грн. Відповідач свої обов`язки за договором так і не виконала, заборгованість за кредитом та відсотками так і не сплатила, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Просить суд позов задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 року вказана цивільна справа розподілена судді Аркатовій К. В. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником відповідача Шматько Т. М. надано суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в якій просить суд застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Представником позивача Кумко О. Д. надано суду заперечення на заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, згідно з якою просить відмовити у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 01.04.2025 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі розпорядження керівника апарату Дзержинського районного суду м. Харкова № 02-06/190 від 01.04.2025 року справа № 638/17675/24 (номер провадження 2/638/1589/25) передана на розгляд судді Щепіхіній В. В. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.04.2025 року принято до свого провадження вказану цивільну справу та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі. Відповідач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явилися, відзиву на позов не направили. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Судом встановлено, що 17.12.2018 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Юнекс Банк» укладено кредитний договір № 14.90.1218.ФО_К, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 29 000 грн, терміном користування до 18.12.2021 року (день остаточного повернення кредиту), а відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору (п 1.1 Договору). Відповідно до п. 1.5. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує: 1.5.1. проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,0% річних; 1.5.2. комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього Договору; 1.5.3. комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Пунктом 2.1. кредитного договору визначено, що надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] в банку, за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.5.2. цього Договору. Згідно з п. 2.3. кредитного договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного календарного місяця протягом строку дії Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, здійснюється внесення коштів в сумі 1 831,10 грн. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами Договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий рахунок) № [NUMBER] Позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного п. 2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № [NUMBER] в АТ «Юнеск Банк». Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісії, позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунком подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежі. Як вбачається із змісту кредитного договору між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в тому числі щодо сплати процентів та комісії. Додатком № 1 до кредитного договору № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 року є Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором, в якому зазначені дати платежів\~та який був підписаний відповідачем [PERSON] . У матеріалах справи наявна виписка за особовим рахунком [PERSON] за період з 17.12.2018 по 31.03.2021, з якої вбачається рух коштів. Даною випискою підтверджується факт видачі Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 в розмірі 29 000,00 грн. АТ «Юнекс Банк» свої зобов`язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу грошові кошти. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач скористалась наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість. 28.03.2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021. Згідно з положеннями пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 31.03.2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до п. 2.1 якого ТОВ «ФК «Омега Фінанс» зобов`язується за плату передати (сплатити) АТ «Юнекс Банк» права вимоги з укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими ТОВ «ФК «Омега Фінанс» в день підписання акту прийому-передачі прав вимоги за умови отримання АТ «Юнекс Банк» суми фінансування. Після переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «Омега Фінанс», останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі, ззаначеному в реєстрі прав вимог. Пунктом 2.2 договору факторингу встановлено, що з дати відступлення прав вимоги банк перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог, а ТОВ «ФК «Омега Фінанс» стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог та набуває відповідних прав за ними. Відповідно до пункту 2.4 договору факторингу, відступлення права грошової вимоги у загальному розмірі визначеному в Реєстрі прав вимог і всіх інших прав, належних банку за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від банку до ТОВ «ФК «Омега Фінанс» відбувається у дату відступлення прав вимоги. До ТОВ «ФК «Омега Фінанс» переходять усі права кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі Кредитних договорів у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог, в обсязі і на умовах, що існують на момент відступлення. Згідно з п. 3.1 договору факторингу сторони засвідчують, що грошові кошти, які становлять суму фінансування, перераховані фактором в безготівковій формі на рахунок клієнта у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором шляхом їх безготівкового зарахування в сумі 4 850 000,00 грн на рахунок клієнта, відкритий в АТ «Юнекс Банк». Пунктом 3.2 договору факторингу встановлено, що сторони домовилися, що загальна сума прав вимоги, які відступаються клієнтом фактору за цим договором, визначається відповідно до реєстру прав вимоги та остаточно фіксується у ньому. Відповідно до платіжного доручення № 63 від 31.03.2021 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» сплатило АТ «Юнекс Банк» 4 850 000,00 грн за договором факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 року, що підтверджується актом прийому передачі прав вимоги до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року та реєстром прав вимоги. Станом на 31 березня 2021 року відповідно до реєстру прав вимог сума заборгованості [PERSON] \~\~за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 року перед новим кредитором ТОВ «ФК «Омега Фінанс» складає 36 252,91 грн, з яких: 36 252,91 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви) 6 441,99 грн; прострочена заборгованість по тілу кредиту 12 435,15 грн; проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви) 68,59 грн; прострочені проценти за кредитом 2 954,54 грн; комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви 867,10 грн; прострочена комісія за обслуговування кредиту 13 006,50 грн; штрафи, пеня 479,04 грн. Станом на 31 березня 2021 року згідно графіку погашення відповідач не виконав свої зобов`язання по договору в частині повернення тіла кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом. Кількість днів прострочення станом на 31 березня 2021 року складає 446 днів. 09.12.2021 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 12-21/3951/Ф та надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором, яка складає 36 252,91 грн. Поштове відправлення було повернуто відправнику - ТОВ «ФК «Омега Фінанс» із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання. Відповідно до\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями\~статті 516 ЦК України\~визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі\~статтею 1080 ЦК України\~презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом\~статті 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. Судом встановлено, що відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором було здійснено шляхом укладення Договору факторингу про відступлення ТОВ «ФК «Омега Фінанс» належного йому права вимоги. Відповідно до частин 1, 3\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною 1\~статті 627 ЦК України\~відповідно до статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статтями\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1\~статті 638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частина 1\~ст. 633 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 627\~ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~та ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно з абзацом 1 частини 1\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З положень частини 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Виписка з особового рахунка, на яку посилається позивач не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, сплату тіла кредиту, відсотків, комісії, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначена виписка з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Схожі за змістом обставини встановлені Київським апеляційним судом судом в постановах від 22 вересня 2023 року у справі № 752/10157/22, від 08 січня 2024 року у справі № 754/3192/23. Матеріали справи взагалі не містять розрахунок заборгованості, у зв`язку з чим суд позбавленим можливості визначити, з яких сум та за який період нараховано зазначені у позовній заяві суми процентів, а долучена до позову виписка по особовому рахунку не містить відомостей щодо порядку нарахування заявлених сум до стягнення, зокрема,\~порядок нарахування відсотків, період та відсоткову ставку нарахування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для стягнення цих сум. При цьому суд вважає, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт відступлення права вимоги за вказаним договором позивачу; відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Отже, оскільки відповідач порушила зобов`язання, встановлені кредитним договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за цим кредитним договором у розмірі 18 877,14 грн, яка складається з: 6 441,99 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви), 12 435,15 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту. Щодо стягнення з відповідача 867,10 грн комісії за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви) та 13 006,50 грн простроченої комісії за обслуговування кредиту суд зазначає наступне. Пунктом 1.5 кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує комісію за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 2,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. При цьому, з графіку платежів, який відображений у додатку № 1 до договору кредиту вбачається, що окрім сум погашення кредиту та процентів за користування кредитом містяться суми комісії за обслуговування кредиту. Пунктом 3.4.1 кредитного договору визначено, що позичальник має право одержувати від банку інформацію про заборгованість за кредитом, комісії за обслуговування, процентами та іншими платежами за цим договором. Тобто з вказаних умов договору вбачається, що банком встановлено комісію за обслуговування кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21), яку відповідно до ч. 4\~ст. 264 ЦПК України\~суд враховує під час розгляду цієї справи щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією. Отже, оскільки під час укладення договору кредитодавцем не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються споживачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до частин 1 та 2\~статті 11, частини 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). За таких обставин заявлені позивачем вимоги про стягнення 867,10 грн комісії за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви) та 13 006,50 грн простроченої комісії за обслуговування кредиту задоволенню не підлягають. Щодо стягнення з відповідача штрафів та пені у розмірі 479,04 грн суд зазначає наступне. За правилами\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 3.2.6. кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього Договору, а також п. 3.2.2, 2.3 цього Договору, у т.ч. несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами , які сплачуються позичальником згідно п. 1.5.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно п. 1.5.3 цього Договору позичальник сплачує Банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200,00 грн. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування, та/або процентів, та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування, та/або процентів, та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Також, згідно з п. 4.2 кредитного договору, сукупні сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі цього Договору, не може перевищувати 50 % суми кредиту, вказаної в п. 1.1. цього Договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. У позовній заяві позивач просить стягнути 479,04 грн штрафи, пені. При цьому, розрахунку цих штрафних санкцій ні в позові, ні в доданих до нього матеріалів позивачем не надано. Долучена до позову виписка особовому рахунку не містить відомостей щодо порядку нарахування заявлених сум до стягнення, зокрема, цих штрафних санкцій, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для стягнення цих сум. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно зі\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Представник відповідача у заяві зазначає, що оскільки відповідачем не здійснювалися платежі на погашення заборгованості за кредитом починаючи з 10.01.2019 року, то і перебіг позовної давності слід рахувати також з цієї дати. Вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності на подання позову про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.02.2018 року у 2022 році. Суд зазначає, що перебіг строку позовної давності за позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 року розпочався з дня закінчення терміну повернення коштів за кредитним договором (тіло кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія за надання кредиту), тобто з 17.12.2021 року та з урахуванням наданого трирічного строку позовної давності мав би закінчитися\~17.12.2024 року. 02 квітня 2020 року набув чинності\~Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~відповідно до якого\~розділ «Прикінцеві положення» ЦК України\~доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено в подальшому на всій території України згідно з постанов Кабінету міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всіх території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено. Окрім цього,\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022\~воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його було неодноразово продовжено і він діє на теперешній час. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~№ 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022\~року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~було доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023 року, який набув чинності 30.01.2024\~року, пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~викладено в наступній редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим\~Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернулося із позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] , право на звернення щодо якої виникло 17.12.2021 року, за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 року у вересні 2024 року, тобто у період дії воєнного стану. Відтак, позивачем строк позовної давності не пропущений, оскільки на час подання позовної заяви у вересні 2024 року перебіг строку позовної давності був зупинений. Отже, заява представника відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором, у строки, встановлені цим договором, належним чином не виконав, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 14.90.1218.ФО_К від 17.12.2018 в загальному розмірі 18 877,14 грн, яка складається з: 6 441,99 грн - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви), 12 435,15 грн - прострочена заборгованість по тілу кредиту. Відповідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 1593 від 18.09.2024, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 18 877,14 грн відповідає 52,07% від заявленої ціни позову\~36 252,91 грн, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (52,07% від 2 422,40 грн становить 1 261,34 грн).

Outcome: partial