Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2021 у справі 754/13608/21, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову обґрунтовано тим, що перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , котрі проживають з матір`ю. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2019 року по справі №754/6680/19 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2021 у справі №754/13608/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу)щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем тривалий час не виконувалось рішення суду щодо стягнення аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 250 000 грн. Зазначає, що після досягнення старшим сином [PERSON] повноліття, аліменти на нього не стягуються, а фактичний розмір аліментів, що стягуються на молодшого сина [PERSON] становить 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Позивач самостійно виховує та утримує дітей, при цьому відповідач перебуває за межами України, працює у Німеччині та за наявною у позивача інформацією має дохід, а також придбав автомобіль. За твердженням позивача, у сина [PERSON] є низка проблем зі здоров`ям, а саме з опорно-руховим апаратом, що потребує матеріальних витрат по огляду сина, проведенні процедур задля покращення його стану, а розмір аліментів, що фактично стягуються з відповідача становить 2 100 грн. та є недостатнім для нормального забезпечення потреб дитини. Водночас відповідач є працездатним, отримує регулярний дохід, а відтак має змогу сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, тому позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Процесуальні дії та рішення суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 26 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач та її представник в судовому засідання підтримали позовні вимоги та не заперечували щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2019 року по справі № 754/6680/19. Від шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Спільні діти сторін проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2021 (справа № 754/13608/20) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2020 і до досягнення старшою дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист. Сину [PERSON] , [INFO] виповнилось 18 років, а відтак рішення суду з приводу нього припинило дію, аліменти в примусовому порядку не стягуються. Позивач вказує, що фактичний розмір аліментів, що стягуються на молодшого сина [PERSON] становить 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Позивач самостійно виховує та утримує дітей, при цьому відповідач перебуває за межами України, працює у Німеччині та за наявною у позивача інформацією має дохід та придбав автомобіль. Відповідач проживає за межами України в Німеччині, що підтверджується інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідно до якої відповідач [PERSON] перетнув державний кордон України в центрі пропуску Угринів 22.06.2023 року, при цьому даних щодо повернення в Україну матеріали справи не містять. Позиція суду та оцінки аргументів сторін. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.і 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку може бути призначений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Звертаючись до суду з позовом, позивач як на підставу своїх вимог посилалася на те, що відповідач матеріально забезпечений, проживає за кордоном, має регулярний дохід, при цьому син [PERSON] потребує матеріального забезпечення в більшому розмірі аніж в сумі, що стягується в примусовому порядку з відповідача за судовим рішенням. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд при розгляді позовних вимог про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, при цьому судом при прийнятті рішенні про стягнення аліментів у частині від доходу враховано наявність двох неповнолітніх дітей, один з яких вже досяг повноліття, а тому, попередньо визначений судом розмір аліментів не відповідає вимогам для нормального забезпечення потреб дитини, а тому із вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому позивачем не обґрунтовано та не надано належних доказів для збільшення аліментів до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), а відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог до частини. Таким чином, враховуючи, матеріальне становище сторін, а також те, що раніше визначений судом розмір аліментів не є достатнім для забезпечення належного утримання дитини її гармонійного розвитку, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.04.2021 року до частини доходу відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Outcome: partial