Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2003. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , 2015 року народження. Позивач вказує, що у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, а також, на думку позивача, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2025 року вказану позовну заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, визначивши підсудність за правилами ст.ст. 27, 31 ЦПК України. 01.09.2025 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали даної справи та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2025 передані судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.09.2025 у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, а також подала суду письмові пояснення, згідно яких просила шлюб укладений з позивачем розірвати. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1173, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 07.09.2003. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві 27.01.2015. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як унормовано ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved