Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У серпні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр" звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому вказано, що 14.09.2023 року між ТОВ "Споживчий Центр" та відповідачем було укладено кредитний договір (оферти) №14.09.2023-100000323, який був підписаний електронним підписом позичальника, згідно з яким товариство надало відповідачу кредит у розмірі 10000 грн., строком на 140 днів з фіксованою незмінною процентною ставкою 1% за день користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і кредитні кошти у визначений строк не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 23345 грн. 96 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10000 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 12599 грн. 91 коп.; комісії за надання кредиту 746 грн. 01 коп., відтак, просить стягнути з відповідача вказану суму. Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача до суду не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2023 року між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] був\~укладений електронний\~кредитний договір\~№ 14.09.2023-100000323, шляхом підписання Заявки, яка була підписана електронним підписом позичальника Р416, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Строк, на який надається кредит 140 днів. Комісія за надання кредиту складає 15% від суми кредиту, що становить 1500 грн. Згідно з п. 4 Заявки дата повернення кредиту 31.01.2024 року. ТОВ "Споживчий Центр" виконало свої зобов`язання перед [PERSON] , перерахувавши йому 10000 грн. кредитних коштів на банківську картку № [NUMBER] , яку він вказав у заявці. Факт отримання відповідачем кредитних коштів також підтверджується квитанцією №2365106579 від 14.09.2023 року,\~призначення платежу:\~видача за\~договором № 14.09.2023-100000323. Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №14.09.2023-100000323 від 14.09.2023 року, заборгованість [PERSON] по вказаному договору складає 23345 грн. 96 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10000 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 12599 грн. 91 коп.; комісії за надання кредиту 746 грн. 01 коп. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст. 1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Отже,\~підсумовуючи викладене,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог,\~та стягнення\~з Відповідача\~на користь\~Позивача заборгованості\~за кредитним\~договором № 14.09.2023-100000323 від 14.09.2023 року в сумі 23345 грн. 96 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий Центр" судовий збір в сумі 2422 грн.

Outcome: approved