Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 жовтня 2025 року позовні вимоги\~задоволено частково. Ухвалено стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, стягнути з підприємця [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок. В позові [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] відмовити. На адресу суду 15 жовтня 2025 року від представника позивачів надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та додаткового гонорару. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. кожному та додаткові витрати на професійну правничу допомогу- гонорар успіху у розмірі 10000 грн. кожному. В заяві про уточнення позовних вимог від 02.12.2024 року просили стягнути з відповідачів, кожного зокрема, на користь кожного позивача по 5000 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача попередньо подав заяву про розгляд справи у відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення у справі, такого змісту. Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В свою чергу, частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стороною позивачів були дотримані всі формальні підстави для вирішення питання про присудження на їх користь витрат на професійну правничу допомогу, які передбачені ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України, це питання слід вирішити по суті шляхом ухвалення додаткового рішення. Визначаючи розмір судових витрат позивачів на професійну правничу допомогу суд виходить з наданих документів, а саме: ордерів на надання правничої (правової) допомоги, договорів про надання правової допомоги від 17 жовтня 2023 року та 16 квітня 2024 року, актамим здачі-прийняття наданих послуг, квитанцієями до прибуткового касового ордера від 06 червня 2024 року. Зважаючи на те, що позивачі заявили про те, що понесені витрати вони оцінюють в розмірі по 5000 грн., саме таку суму слід стягнути з відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] в користь позивачів. Разом із тим не підлягає до задоволення вимога щодо стягнення коштів на професійну правничу допомогу- гонорар успіху. Між позивачами та адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» укладено договори про надання правової допомоги, предметом яких є надання правничої допомоги клієнтам у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Відповідно до умов Договору за надану правову допомогу, клієнт сплачує гонорар, який визначається додатковою угодою до договору. Додатковою угодою до Договору сторони погодили, що розмір гонорару за надану правову допомогу (консультування клієнта, вивчення позову, аналіз законодавства, збір, підготовка та оформлення зібраних доказів, прийняття участі в засіданнях суду як представник клієнта по справі складає 10 000 грн. однак в даних угодах не передбачено «гонорар успіху» за рішення суду на користь клієнта в сумі 10\~000 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Оскільки із наданих суду договорів про надання правової допомоги та додаткових угод до договорів про надання правової допомоги не передбачено такої винагорода адвокату, як гонорар успіху, тому в задоволенні таких вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.6 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч. 3\~ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою. Згідно з п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином із відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 6500 грн., що становить 1 відсоток від задоволених сум вимог моральної шкоди. На підставі наведеного та

Outcome: approved