Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованість за Кредитним договором № 1530900 від 03.02.2021 року в сумі 10\~482,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 500 грн.; прострочена заборгованість за процентами 6\~982,50 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору розміром 2\~422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~500 грн. В обґрунтування\~заявлених \~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 03.02.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] укладено\~кредитний договір\~№ 1530900\~про надання\~коштів на\~умовах споживчого\~кредиту,\~що був\~укладений в\~електронному вигляді\~та підписаний\~за допомогою\~електронного підпису\~який був\~відтворений шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора\~(електронного\~підпису)\~та надісланий\~на номер\~мобільного телефону\~відповідача.\~Підписуючи договір\~Відповідач підтвердив,\~що він\~ознайомився з\~усіма умовами,\~повністю розуміє,\~погоджується і\~зобов`язується\~неухильно їх\~дотримуватися. Згідно умов\~кредитного договору,\~Товариство надає\~Клієнту грошові\~кошти в\~гривні (далі\~ кредит)\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а Клієнт\~зобов`язується\~повернути позику\~та сплатити\~проценти за\~користування позикою,\~передбачені Договором\~на наступних\~умовах:\~Сума виданого\~кредиту:\~3500\~гривень,\~Дата надання\~кредиту:\~03.02.2021\~року,\~Строк кредиту:\~15\~днів,\~Валюта кредиту:\~UAH,\~Цільове призначення\~-\~на споживчі\~потреби,\~Стандартна процентна\~ставка \~1,9\~%\~в день.\~Згідно умов\~кредитного договору,\~Позика надається\~шляхом перерахування\~Товариством грошових\~коштів на\~банківський картковий\~рахунок,\~вказаний Клієнтом.\~На підтвердження\~видачі,\~Товариством,\~кредитних коштів,\~позивач надає\~інформаційну довідку,\~відповідно до\~якої 03.02.2021\~року на\~картковий рахунок\~Відповідача було\~перераховано кредитні\~кошти в\~сумі 3500\~грн.\~за реквізитами\~платіжної картки\~№ [NUMBER] ,\~що в\~свою чергу\~являється доказом\~видачі кредитних\~коштів. 07.09.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ТОВ «ФК\~«Сіті Фінанс\~Груп» укладено\~договір факторингу\~№1-07092021\~відповідно до\~умов якого\~первісний кредитор\~відступив до\~ТОВ «ФК\~«Сіті Фінанс\~Груп» за\~плату належні\~йому права\~вимоги до\~боржників вказаних\~в реєстрі\~боржників в\~тому числі\~право вимоги\~за кредитним\~договором №1530900\~від 03.02.2021\~року,\~укладеним з\~ [PERSON] \~07.09.2021\~року ТОВ\~«ФК «Сіті\~Фінанс Груп»,\~як новий\~кредитор,\~відповідно до\~умов договору\~відступлення права\~вимоги №\~2-07/09/2021,\~відступив право\~вимоги за\~кредитним договором\~№1530900\~від 03.02.2021\~року до\~ТОВ «ФК\~Айкон Дебт\~Коллекшн»,\~у зв`язку\~з чим\~останній набув\~права грошової\~вимоги до\~Відповідача. Згідно виписки\~з особового\~рахунку за\~кредитним договором,\~станом на\~12.06.2025\~року загальний\~розмір заборгованості\~за Кредитним\~договором становить\~10\~482,50\~грн.,\~з яких:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту \~3\~500\~грн.;\~прострочена заборгованість\~за процентами\~ 6\~982,50\~грн.\~Позивач повідомляє,\~що останнім\~на адресу\~Відповідача була\~направлена вимога\~про дострокове\~погашення заборгованості\~за Кредитним\~договором №1530900\~від 03.02.2021\~року,\~проте станом\~на дату\~подачі позову\~зазначена вимога\~була залишена\~Відповідачем без\~виконання. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим, позивач вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 14 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №1530900 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.22-26). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3 500 грн.; строк кредиту - 15 днів; валюта кредиту UAH; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка 1,90 % в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 693,50%. Договір був підписаний електронним підписом [PERSON] , який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (С464) і був надісланий на номер мобільного телефону [PERSON] ( [NUMBER] ) та введений останнім 03.02.2021 року о 12:24:07 год., що підтверджується, зокрема, довідкою про ідентифікацію (а.с.32). Окрім того, 03.02.2021 року [PERSON] електронним підписом підписав паспорт споживчого кредиту в якому надана споживачу інформація щодо суттєвих умов кредитування (а.с.7-8) та додаток № 1 до вищевказаного договору (а.с.20-21), в якому зазначено обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за цим договором. На виконання умов договору №1530900 від 03.02.2021 року ТОВ «Лінеура Україна» було перераховано на банківський рахунок [PERSON] за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 3 500 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №2643_250702151020 від 02.07.2025 року (а.с.33). З наведеного вбачається, що ТОВ «Лінеура Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами вищевказаного кредитного договору. Разом з тим, у порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 10\~482,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 500 грн.; прострочена заборгованість за процентами 6\~982,50 грн., що підтверджується випискою з особового рахунка за кредитним договором №1530900 за період з 03.02.2021 року по 12.06.2025 року (а.с.29). З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-07092021 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.12-15). Відповідно до платіжної інструкції №42 від 08.09.2021 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» сплатило на рахунок ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти в якості оплати ціни відступлення права вимоги за договором факторингу №1-07092021 від 07.09.2021 року (а.с.16). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-07092021 від 07 вересня 2021 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1530900 від 03.02.2021 року на загальну суму 10\~482,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 500 грн.; прострочена заборгованість за процентами 6\~982,50 грн. (а.с.31). 07.09.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» укладено договір про відступлення права вимоги № 2-07/09/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступив до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.8-9). Відповідно до платіжної інструкції №379 від 08.09.2021 року, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» сплатило на рахунок ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» грошові кошти в якості оплати ціни відступлення права вимоги за договором факторингу № 2-07/09/2021 від 07.09.2021 року (а.с.19). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2-07/09/2021 від 07 вересня 2021 року, ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1530900 від 03.02.2021 року на загальну суму 10\~482,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 500 грн.; прострочена заборгованість за процентами 6\~982,50 грн. (а.с.30). Під час розгляду справи відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані позивачем докази укладення ним договору №1530900 від 03.02.2021 року та отримання за ним грошових коштів у зазначеному вище розмірі. Доказів здійснення погашення заборгованості за наданою позикою (повністю або частково) відповідачем [PERSON] під час судового розгляду також надано не було. Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні. Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст.626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.\~Згідно приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закону), який встановлює порядок вчинення електронних правочинів, електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною та вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті, зокрема шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Відповідно до положень ст.12 Закону моментом підписання електронного правочину є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилається іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки букв, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом (постанова Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19).\~Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Як встановлено судом, договір №1530900 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.02.2021 року був підписаний відповідачем по справі [PERSON] після його ідентифікації та верифікації за допомогою системи BankID НБУ, з використанням одноразового паролю-ідентифікатора: С464, що підтверджує укладення даного договору саме як електронного правочину в порядку, передбаченому ст.ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію», та згоду відповідача з усіма його істотними умовами. В протилежному випадку - без здійснення входу відповідача на веб-сайт кредитодавця за допомогою логіна та пароля особистого кабінету та без отримання нею одноразового ідентифікатора у виді смс-повідомлення, укладення кредитного договору було б технічно неможливим. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19. Належних доказів\~на спростування\~тверджень позивача\~щодо здійснення\~саме відповідачем\~ [PERSON] \~електронного підпису\~договору позики\~за допомогою\~одноразового ідентифікатора\~С464 суду надано не було. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.\~Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що згідно умов укладеного відповідачем [PERSON] договору №1530900 від 03.02.2021 року, останній отримав від ТОВ «Лінеура Україна» в якості позики грошові кошти в сумі 3 500 грн., однак своїх зобов`язань за вказаним договором щодо повернення позики та сплати відсотків за користування ним не виконував належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 10\~482,50 грн. При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання ним зобов`язань за договором позики, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку заборгованості та її розміру. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010\~зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Встановлено, що матеріали цивільної справи не містять, а відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування презумпції правомірності договору №1530900 від 03.02.2021 року, укладеного між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, а також договорів факторингу за якими вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп», після чого до позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн». Зазначені договори з огляду на відсутність доказів протилежного не визнавались судом недійсними. Отже, набуття позивачем ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» права вимоги заборгованості за договором №1530900 від 03.02.2021 року у передбаченому законом порядку та у визначеному згідно умов цього договору розмірі під час судового розгляду відповідачем спростована не була. На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов`язань за договором №1530900 від 03.02.2021 року щодо повернення суми позики та інших, передбачених ним платежів (зокрема, процентів за користування грошовими коштами) та приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованості за вказаним вище кредитним договором в загальному розмірі 10\~482,50 грн. Дослідивши матеріали справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved