Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 28.07.2025 року представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії та заборгованість із плати за абонентське обслуговування, а всього 43063,03 грн, а також судовий збір. Позов обґрунтовано обставинами: На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою квартири, яка є її приватною власністю, а саме: [ADDRESS] . Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення. Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» п. 13 встановлено, що послуга надається споживачеві згідно з умовам договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір модельних договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Заявник, виконуючи свої обов`язки, постійно постачав теплову енергію у вигляді централізованого опалення, а з 05 листопада 2021 року взаємовідносини між споживачами послуги з постачання теплової енергії та КПТМ «Криворіжтепломережа» регулюються Індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідач у порушення ст.ст. 67,68,162 Житлового кодексу України, ст. 9 №2189-VIII в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, внаслідок чого заборгованість згідно з розрахунком за період з 01.10.2018 по 01.05.2025 становить 43063,03 грн, яка складається з: заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2018 по 01.05.2025 в розмірі 42292,66 грн; заборгованості із плати за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.05.2025 в розмірі 770,37 грн. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 23.07.2025 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про витребування доказів. 25.07.2025 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про відсутність даних про особу відповідача. 29.07.2025 на запит суду надійшла інформація з Реєстру Криворізької міської територіальної громади, відповідно до якої також відсутня інформація про місце проживання відповідача. 30.07.2025 ухвалою судді постановлено витребувати у Міністерства соціальної політики України інформацію щодо відповідача. Станом на час відкриття провадження у справі відповідь від Міністерства соціальної політики відсутня, ухвала не була виконана. Водночас, відповідно до Відповіді № 1716261 від 29.08.2025 в Єдиному державному демографічному реєстрі наявна інформація про [PERSON] , [INFO] , код ЄДРПОУ [NUMBER] . 29.08.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання про витребування доказів. 29.09.2025 на виконання ухвали надійшли витребувані докази. 01.10.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив не надав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» є теплопостачальною організацією у розумінні ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який виробляє, транспортує та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу. [PERSON] є власником об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Речові права зареєстровані 17.11.2017, розмір частки 1. Рішеннями Криворізької міської ради №530 від 22.10.2021 та №1272 від 18.10.2023 Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання. Плата за абонентське обслуговування визначається відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІ від 09.11.2017, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів надання послуги з постачання теплової енергії затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019, Постановою КМУ від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» із змінами згідно постанови КМУ від 01.09.2021 №928. Встановлено, що позивачем регулярно та відповідно до тарифів на теплову енергію надавалися комунальні послуги, що підтверджується актами про подачу теплової енергії від 19.11.2018, 24.10.2019, 29.10.2020, 28.10.2021, 02.11.2022, 14.11.2023, 25.10.2024 та актами про припинення подачі теплової енергії від 03.04.2018, 06.04.2019, 15.04.2020, 15.04.2021, 01.04.2022, 23.03.2023, 28.03.2024, 27.03.2025. Позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію постачалася теплова енергія до житлового приміщення відповідача, однак остання вчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги не здійснювала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за період 01.01.2018 по 01.05.2025 за вказаною адресою нараховано 62987,06 грн. За цей період споживачем було проведено оплат на суму 13596,56 грн. Так, з урахуванням проведених оплат та перерахунків, заборгованість становить 43063,03 грн. Заборгованість із сплати за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.05.2025 склала 770,37 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Розмір нарахованого боргу відповідачем не спростовано. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. 01.10.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлялась судом своєчасно та у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. Судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження направлялись судом за місцезнаходженням нерухомого майна, а також за адресою зареєстрованого місця проживання, але були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач викликалась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, правом надання відзиву на позов не скористалась, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 322\~ЦК України\~ передбачено,\~що власник\~зобов`язаний\~утримувати майно,\~що йому\~належить,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~ Вказаною статтею встановлено презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Частиною другою статті 382 ЦК України\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до\~ст. 4 ЖК України\~ до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. В розумінні\~Закону України «Про теплопостачання»\~та Правил користування тепловою енергією № 1198, споживачем теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до\~Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Пунктом 4 Правил встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі викупу частини приміщень в окремо розташованому будинку теплопостачальна організація укладає договір з кожним власником (п. 5 Правил). Згідно зі \~ст. 24 вказаного Закону, серед основних обов`язків споживача є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог\~договору та\~нормативно-правових\~актів. Згідно з п. 14 Правил споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання, а відповідно до приписів п. 23 Правил розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Споживач теплової енергії зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (ст. 40 Правил). Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, послуги з \~постачання теплової енергії належать до комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Відповідно до\~ч.ч.\~1-2\~ст.\~12\~Закону №\~2189-VIII\~надання житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах.\~ Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.\~ Пунктами 2, 5 частини другої статті 7\~Закону «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом,\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 14 вказаного Закону передбачена можливість укладення трьох різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно на підставі рішення, прийнятого відповідно до закону. Як передбачено\~ч.5\~ст.\~13\~Закону,\~у разі\~якщо співвласники\~багатоквартирного будинку\~не прийняли\~рішення про\~вибір моделі\~договірних відносин\~та не\~уклали з\~виконавцем комунальної\~послуги відповідний\~договір (крім\~послуг з\~постачання та\~розподілу природного\~газу і\~послуг з\~постачання та\~розподілу електричної\~енергії),\~з ними\~укладається індивідуальний\~договір про\~надання комунальної\~послуги,\~що є\~публічним договором\~приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №869 від 17.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» тарифи формуються для трьох категорій споживачів: населення, бюджетних установ та інших споживачів. При цьому, у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.03.2015 за №2450/15/61-15 надано роз`яснення, що для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для «інших споживачів». Згідно з п.11 Типового індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Відповідно до ст.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії від 21.08.2019 №830 визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених\~частиною другою\~статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному\~статтею 10\~Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Як передбачено ч.6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. В п.31 Типового індивідуального договору зазначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до п.34 договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послуги, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор вправі вимагати виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. На підставі\~ст.ст.12,\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] є багатоквартирним, в якому знаходиться житлове приміщення (квартира) [ADDRESS] , яке належить відповідачу. Опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості відповідача з оплати за надані послуги з постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] , та узгоджується з наданим розрахунком заборгованості відповідача за період з 01.01.2018 по 01.05.2025 року, включно, у розмірі 43063,03 грн та за абонентське обслуговування в розмірі 770,37 грн. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час дослідження матеріалів справи, доводи позивача щодо наявності заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та її розміру нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, відзив відповідачем не надано, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved