Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] . Мустафа з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.08.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено актовий запис № 318, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося через суттєві розбіжності у поглядах на шлюб та сім`ю, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, довіри і фактично стали чужими одне одному. Родинні стосунки між позивачкою та відповідачем припинено, спільного господарства вони не ведуть з 2022 року. З огляду на зазначене [PERSON] не вважає за можливе і доцільне вживати заходів для збереження шлюбу. Ухвалою від 13.06.2025 року Київський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву, щодо розгляду справи за її відсутності. [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини свого неприбуття не повідомив. За таких обставин неявка відповідача у судове засідання згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Процесуальним правом подати відзив [PERSON] не скористався. Позивачка звернулася до суду з заявою про згоду на заочний розгляд справи. З огляду на зазначене, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за необхідне і можливе ухвалити у справі заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] . Мустафи перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.08.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено актовий запис № 318, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Дітей від шлюбу сторони не мають. Суд установив, що родинні стосунки між позивачкою та відповідачем фактично припинені у зв`язку з розходженнями у поглядах на шлюб та сім`ю, втратою почуттів, що об`єднували подружжя. Станом на зараз [PERSON] та [PERSON] . Мустафа упродовж тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка переконана у відсутності сенсу налагоджувати відносини, які існують лише формально. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме їх інтересам. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved