Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, на утримання сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн та на утримання дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, починаючи з дня подання заяви і до досягнення кожним із дітей повноліття. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем них народилось троє дітей, які на даний час є неповнолітніми, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Позивачка стверджує, що діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Окрім цього, зазначає, що відповідач належної матеріальної допомоги на дітей не надає, добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги на утримання дітей між ними не досягнуто. 13.10.2025 року від представника позивача адвоката Микитюка С.М. надійшло заява про зменшення позовних вимог. У заяві представник позивача зазначає, що у зв`язку із зміною певних сімейних обставин і проживання однієї дитини з батьком, позивачка зменшує позовні вимоги. З урахуванням поданої заяви позивачка просить стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу). Від представника відповідача адвоката Онищука Т.Н. надійшла заява про визнання позовних вимог. У заяві вказано, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку). Ухвалою судді Бродівського районного суду відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивачка та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2013 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.04.2014 рок;, син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.2015 року; дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2018 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї №478, виданої Центром надання адміністративних послуг Заблолотцівської мільської ради 12.05.2025 року, діти, на яких просить стягувати аліменти позивачка зареєстровані за місцем реєстрації матері. Позивачка [PERSON] , зареєструвала шлюб 11.08.2025 року, у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Позивачка, покликаючись на ст. 180 СК України, вказує на обов`язок відповідача як батька утримувати їхніх дітей до досягнення повноліття, оскільки відповідач не виконує такого обов`язку, тому просить вирішити спір в судовому порядку. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст. 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина 2 ст. 182\~СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з\~ч.1\~ст. 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому\~ч.\~2,\~3\~ст. 183\~СК України визначає, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Так, в обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей позивач зазначила, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей не надає. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дітей, їхнього фізичного та духовного розвитку. Судом враховано, що діти, а саме [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на яких просить стягнути аліменти, проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дітей. Суд враховує визнання позову відповідачем про стягнення з нього аліментів на [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку). Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що позивач при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд доходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн 20 к. На підставі ст. 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд,

Outcome: approved