Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник ТзОВ «Авентус Україна» звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 20.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №8498949, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 15000 грн. Строк користування кредитом - 360 днів, термін повернення кредиту 05.12.2024. Товариство належним чином виконало умови Договору надавши позичальнику грошові кошти. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 30750,00 грн., з яких: 15000 - тіло кредиту та 15750 грн. - відсотки, яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2 Відповідачка подала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає. Просить відмовити в позові, оскільки позивач не довів факту укладення кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» та нею, немає доказів, що номер телефону, за допомогою якого було підписано договір, належить саме їй. Позивач не надав доказів, що це вона застосувала ідентифікатор електронного підпису та отримання саме нею цього електронного ідентифікатора. Крім того, не надано доказів перерахування їй коштів у розмірі 15000 грн., матеріали справи не містять первинних документів, які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитним договором. 1.3 Представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої вказує, що матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачкою кредитного договору, відповідачка через особистий кабінет надала всі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договору, зокрема інформацію щодо імені, номеру телефону, адреси, реквізитів документа, що посвідчує особу, електронної адреси. [PERSON] на мобільний номер телефону [NUMBER] отримала одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого відбулося укладення кредитного договору. При укладені договору було досягнуто згоди усіх його істотних умов та зарахування коштів у сумі 15000 грн. відбулося на номер рахунку відповідачки № [NUMBER] . Підтвердженням переказу коштів є копія договору та інформація, яку надало ТОВ «Контрактовий Дім», а надана інформація відповідає вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджує факт отримання [PERSON] суми коштів. Вважає, що є усі підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1 Ухвалою суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 2.2 Відповідачка ухвалу про відкриття провадження отримала 08.10.2025, у справі наявний відзив, додаткових заяв та клопотань до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1 Судом встановлено, що 20.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна та [PERSON] було укладено Договір №8498949 про надання споживчого кредиту, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачці було надано кредит у розмірі 15000,00 грн., строк кредиту - 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1% в день, знижена процентна ставка 0,01 % в день. Кошти надають у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами банківської картки № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем (а.с.20-24). 3.2 У Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту сторонами визначено розмір та дату внесення позичальником платежів та встановлено, що загальна вартість кредиту за весь строк кредитування становить 66 772,50 грн. (а.с.25). 3.3 Таким чином, відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом введення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного Договору. 3.4 Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором, та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.17-19). 3.5 Суд звертає увагу, що в підписаному одноразовим ідентифікатором кредитному договорі, анкетні дані підписантки [PERSON] повністю співпадають з даними, отриманими судом з Єдиного державного демографічного реєстру відносно відповідачки, а це, окрім прізвища, імені по батькові, також номер РНОКПП [NUMBER] , дані закордонного паспорту [NUMBER] , виданого 5616 11.05.2018 (а.с. 24, 36). 3.6 ТОВ «Авентус Україна»» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем, що підтверджується повідомленням ТОВ «Контрактовий Дім» про успішність операції (а.с.30). 3.7 У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором від 20.11.2024 належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 30 750 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 15750 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахункам (а.с.32-35). 3.8 [PERSON] було надіслано вимогу в погашені заборгованості за договором споживчого кредиту №8498949 від 20.11.2024, що підтверджується листом від 04.06.2025 та списком групових відправлень (а.с.28-42). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною першою ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок 20.11.2024 між сторонами виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору №8498949 про надання споживчого кредиту. [PERSON] була вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодилася, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. 5.2. Суд критично оцінює доводи відповідачки, викладені у відзиві, щодо відсутності доказів укладення кредитного договору із ТОВ «Авентус Україна», оскільки такі не відповідають фактичним обставинам. [PERSON] підписала Договір одноразовим ідентифікатором А5421, який було надіслано на номер телефону [NUMBER] . При цьому, суд звертає увагу, що при підписанні договору було надано персональну інформацію, яка у вільному доступі для інших осіб не перебуває і повністю співпадає з анкетними даними відповідачки, а вказаний номер телефону співпадає з номером, який зазначено відповідачкою і у відзиві на позовну заяву як контактний для суду, відтак такий належить саме [PERSON] . Крім того, заперечуючи проти того, що нею підписано договір, відповідачка на підтвердження не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень і дані про реєстрацію кримінального провадження, в якому би [PERSON] мала статус потерпілої від шахрайських дій, - відсутні. Таким чином, факт укладення договору сумніву не викликає та підстав для невідповідності умов укладеного сторонами кредитного договору вимогам ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» судом не встановлено. 5.3. Також суд відхиляє заперечення відповідача щодо розрахунку заборгованості, оскільки наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту: у ньому відображені всі факти видачі суми кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору, строк дії якого на день подання позовної заяви до суду не закінчився. Так, строк дії договору становить 360 днів, процентна ставка складає 1% в день від фактичної суми залишку по кредиту, що становить 150 грн. в день. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування відсотків здійснювалося лише за 105 днів користування кредитом, відтак сума нарахованих відсотків складає 15750 грн. (150 грн. х 105 днів). Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. 5.4. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. 5.5. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачки, а також поштові витрати, пов`язані із підготовкою справи в розмірі 105,00 грн.

Outcome: approved