Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №195 від 22.05.2013 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» Комунальне підприємство теплозабезпечення визначене виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території міста Коростеня. [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться в житловому будинку, приєднаному до централізованої системи теплопостачання, тому являється абонентом Комунального підприємства теплозабезпечення, споживачем послуг з централізованого теплопостачання. Між позивачем і відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, однак відповідач вчасно не сплачує кошти за надані послуги і основана заборгованість згідно виписки з особового рахунку № [NUMBER] ( [ADDRESS] , загальна площа 46,1 кв.м.) з 1 жовтня 2019 року по 1 травня 2025 року складає 28320,26 грн. Щодо строків позовної давності для визначення суми боргу зазначає наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів 15.01.24, 19:22 Єдиний державний реєстр судових рішень України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу СОVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». В подальшому чинним законодавством встановлено, що відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому, відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» неодноразово були внесені зміни щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні та проведення мобілізації. На даний час строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, згідно Указу Президента України від 6 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Заборгованість, яка склалася у відповідача в сумі 28320,26 гривень підтверджується роздруківкою особового рахунку № [NUMBER] на підставі якого надавалися послуги з теплопостачання. З 28.11.2021 року підприємство надає послуги споживачам на підставі договору, який є публічним та розміщений на офіційному сайті за посиланням https://korostenteplo.info-gkh.com.ua/news/1809. Просить стягнути з [PERSON] за послуги з теплопостачання у розмірі 28320,26 гривень. Одночасно просить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень та поштові витрати у розмірі 50,00 гривень, а всього 3078,00 гривень. 22.09.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованим листом за місцем реєстрації відповідача. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Квартира знаходиться в багатоквартирному будинку, забезпечується послугами централізованого опалення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 та «Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. №690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. №85). Отже, між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані вищевказаними нормативно-правовими актами. За надані послуги відповідач не сплачує кошти, внаслідок чого, утворилася заборгованість, згідно особового рахунку № [NUMBER] за період з 1 жовтня 2019 року по 1 травня 2025 року в сумі 28320,26 гривень. Вказаний розмір заборгованості на час розгляду справи відповідачем не оспорено та не спростовано. Положеннями ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» містить чітке визначення поняття споживача послуг. Так, споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Одним з основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії (ст.24 Закону України «Про теплопостачання», ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно вказаного Закону з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст.67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи наведене, а також те, що відсутність між позивачем та відповідачем договору на надання послуг не може бути безумовною підставою для звільнення від оплати послуг, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Розподіл понесених позивачем судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved