Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

13.11.2024 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «ГК Моноліт Девелоп» про розірвання договору та стягнення грошових коштів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 02.08.2021 р. між нею (замовником) та відповідачем (підрядником) було укладено договір підряду № 020821-2, згідно з умовами якого відповідач (підрядник) зобов`язався власними та/або залученими силами і засобами за завданням позивачки (замовника) виготовити конструкцію (індивідуальний виріб): сходинки з ясеню та підсходи огорожа з алюмінію зі склом та доставити її за адресою: [ADDRESS] , а позивачка (замовник) зобов`язалась прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у цьому договорі та додатках до нього. Позивачка зазначає, що 04.08.2021 р. уповноважена особа відповідача отримала від неї аванс у сумі 94400,00 грн, однак обумовлені договором роботи відповідач не розпочав та не виготовив конструкцію (індивідуальний виріб). Посилаючись на те, що відповідач істотного порушив умови договору, позивачка вважає, що за таких обставин договір підряду підлягає розірванню, а з відповідача на її користь підлягає стягненню аванс у сумі 94400,00 грн, а тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 18.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла письмова заява її представника, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивачки не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання свого представника не направив, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 02.08.2021 р. між позивачкою (замовником) та відповідачем (підрядником) було укладено договір підряду № 020821-2, згідно з яким відповідач (підрядник) зобов`язався власними та/або залученими силами і засобами за завданням замовника виготовити конструкцію (індивідуальний виріб): сходинки з ясеню та підсходи огорожа з алюмінію зі склом та доставити її за адресою: [ADDRESS] , а позивачка (замовник) зобов`язалась прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у цьому договорі та додатках до нього. Як вбачається з п.3.2 Розділу 3 договору, замовник (позивачка) передала підряднику аванс - 80 % від ціни договору (ціна матеріалів, заготовок) у сумі 94400,00 грн (10000,00 грн + 84400,00 грн) 04.08.2021 р., що підтверджується підписом уповноваженої особи підрядника (відповідача). Розділом 4 договору визначено, що відповідач зобов`язався виконати всі передбачені цим договором роботи в п`ять етапів. Згідно з п.4.1.1 Розділу 4 договору, відповідач зобов`язався виконати перший етап - придбання матеріалів, виготовлення заготовок, необхідних для проведення конкретного етапу робіт, в строк протягом 45 (сорока п`яти) робочих днів, з наступного дня після отримання завдатку згідно з пунктом 3.2, за умови підписаного договору обома сторонами. З матеріалів справи вбачається, що станом на момент подання позову відповідачем не було виконано жодних робіт за договором, що є істотним порушенням його умов, а сплачений позивачкою аванс відповідачем не був повернутий. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтями 846, 854 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором. Згідно з ч.2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Із положень статей 610, 611 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 3, 5 статті 651 ЦК України, передбачено, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу для задоволення позову, а саме щодо істотного порушення відповідачем умов договору підряду та неповернення авансу, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, будь-яких доказів на їх спростування суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне розірвати договір підряду № 020821-2, укладений 02.08.2021 р. між ТОВ «ГК Моноліт Девелоп» та [PERSON] , а також стягнути з ТОВ «ГК Моноліт Девелоп» на користь [PERSON] аванс у сумі 94400,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн, а всього з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 96822,40 грн (94400,00 грн + 2422,40 грн).

Outcome: approved