Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 195339 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3000,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Всупереч умов кредитного договору № 195339 від 31.05.2021 року, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що станом на 16.04.2025 року утворилась заборгованість у розмірі\~15\~660,00 грн., яка складається з наступного: 3000 грн.\~прострочена заборгованість по кредиту; 12\~660,00 грн.\~прострочена заборгованість по процентам. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі\~15\~660,00 грн., згідно кредитного договору № 195339 від 31.05.2021 року та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, подав до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10500 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~611,\~651,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, 31.05.2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 195339 про надання фінансового кредиту. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3000,00 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день або 730% річних. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора AV9644 (а.с. 15-17). Згідно з підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», була проведена успішна трансакція № 32244-87327-85403, 31.05.2021 року на номер платіжної картки № [NUMBER] у сумі 3000 грн. (а.с.28). Таким чином, ТОВ «Займер» повністю виконало свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, надавши йому кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача. 17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с. 19-23). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15\~660,00 грн. (а.с. 18-21). У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим, станом на 16.04.2025 р. у останнього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» у розмірі 15\~660,00 грн., яка складається з наступного: 3000 грн.\~заборгованість по кредиту; 12\~660,00 грн.\~заборгованість по відсотках (а.с. 9). Однак, суд не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданим позивачем, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті\~1048 та частини першої статті\~1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін\~може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно зчастиною другою\~статті 1050\~ЦК України право\~кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуютьсячастиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Судом встановлено, що пунктом1.2 кредитного договору№ 195339\~від 31.05.2021 року\~визначено, зокрема, строк надання кредиту - до 29.06.2021 року (30 днів) (а.с. 15). Тобто, у даному випадку,\~нарахування передбачених договором процентів можливе лише до 29.06.2021 року. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право первісного кредитора та позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припинилося після спливу визначеного договором строку надання кредиту, тобто після 29.06.2021 року, а тому з 30.06.2021 року позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти за договором позики, а мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 1200,00 грн.\~за період з 31.05.2021 року по 29.06.2021 року (3000 грн. (сума кредиту) х 2 % (процентна ставка) : 100 % = 60 грн. х 30 днів (строк кредитування) = 1800,00 грн.). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 195339 від 31.05.2021 року в розмірі 4800, 00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі\~3000,00 грн., заборгованості за відсотками\~1800,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги 10500 грн. підтверджується договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, довіреністю від 30.12.2024 року, актом про отримання правової допомоги від 11.08.2025 року, платіжною інструкцією № 39498 від 11.08.2025 року, рахунком від 11.08.2025 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019 року (а.с. 30). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial