Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 27 травня 2019 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 26 485,09 грн, інфляційну складову боргу за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 3 392,17 грн, 3 % річних у розмірі 626,61 грн, а також заборгованість за абонентською платою за період з листопада 2021 року по 30 вересня 2024 року у розмірі 1 686,67 грн, інфляційну складову боргу за абонентською платою в розмірі 10,99 грн, 3 (три) % річних у розмірі 0,85 грн, що разом складає 32 202,38 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , в тому числі до квартири [ADDRESS] , як теплопостачальною організацією з 01 липня 2014 року здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. Споживачами за вказаною адресою є [PERSON] , як власник квартири. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511)). Також 13 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» опубліковані Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. Фактом приєднання споживачів до умов індивідуального договору є факт отримання відповідних послуг. Отже, враховуючи положення статей 7, 8, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та пункту 12 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 та враховуючи, що відповідач є споживачем послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на них покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті ними послуги. Однак, заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 27 травня 2019 року по 30 вересня 2024 року складає 26 485,09 грн, а заборгованість за абонентською платою за період з листопада 2021 року по 30 вересня 2024 року - 1 686,67 грн. Також, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, вважає, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних, що є особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити. У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Арапіній Н.Є. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права та встановлено процесуальні строки. 23 грудня 2024 року (вхід. № 70437) до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги визнала частково. Відповідачами в позові зазначені [PERSON] та [PERSON] , однак звертаю увагу суду на те, що позов поданий позивачем до неналежних відповідачів. Власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , з якою 24 жовтня 2018 року позивачем був укладений Договір № 460301/213 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Водночас, відповідач [PERSON] померла [INFO] . Відповідач [PERSON] була лише зареєстрована в даній квартирі, спадщину після смерті [PERSON] не приймала, і стала власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з 26 серпня 2024 року на підставі договору дарування квартири. У позивача відсутня підстава стягувати заборгованість за вказані періоди у зв`язку зі спливом строків позовної давності, про що окремо разом з даним відзивом подано заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позов подано до суду 20 листопада 2024 року, а отже більша частина суми нарахувань заборгованості позивачем заявлено за межами трирічного строку позовної давності. Таким чином, позовні вимоги позивача, які стосуються нарахувань, строк оплати яких настав до листопада 2021 року, задоволенню не підлягають в зв`язку зі спливом позовної давності. Загальна сума заборгованості, яку відповідач визнає становить 14 799,82 грн. На адресу позивача були неодноразові звернення з проханням здійснити перерахунок відповідно до показань квартирних приладів обліку, так як квартира обладнана бойлером та лічильниками гарячої води і тепла, гаряча вода використовується виключно з бойлера, однак численні звернення залишилися без відповіді. З огляду на викладене просила: 1) застосувати наслідки спливу строку позовної давності до частини позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати за послуги теплопостачання за період з вересня 2018 року по грудень 2021 року, які заявлені за межами строку позовної давності, і відмовити в цій частині в задоволенні позовних вимог; 2) позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] заборгованість зі сплати за послуги теплопостачання з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 13 107,42 грн, заборгованість зі сплати за послуги постачання гарячої води з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 24,76 грн та заборгованість зі сплати за абонентське обслуговування з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 1 667,64 грн - у загальній сумі 14 799,82 грн; 3) судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 27 грудня 2024 року (вхід. № 71265) до суду від представника позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» - Серенкова Д.Ю., надійшла відповідь на відзив (повторно доставлено засобами поштового зв`язку 08 січня 2025 року, вхід. № 946). Представник зазначив, що за загальним правилом, особи, що зареєстровані у житлі, є споживачами комунальних послуг. Починаючи із 27 травня 2019 року, місце постійного проживання [PERSON] підтверджується відомостями з Реєстру територіальної громади м. Києва, а відповідно вона є споживачем наданих до квартири послуг. Доказів того, що мешканці кв. [ADDRESS] , до моменту подання позовної заяви до суду зверталися до ТОВ «Євро-Реконструкція» з повідомленням (уточненням) про зміну кількості фактично проживаючих осіб у квартирі, в матеріалах справи відсутні. Отже, саме споживач, має інтерес до надання достовірних відомостей про кількість осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, а також відомостей про зміну кількості таких осіб. Обов`язку періодичної перевірки кількості осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, у виконавця комунальної послуги немає, плата за надані послуги нараховується у відповідності до достовірних відомостей, наданих споживачем. Таким чином, враховуючи, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , протягом спірного періоду [PERSON] або інші споживачі за вказаною квартирою не звертались до ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо документального оформлення непроживання у вказаній квартирі, уточнення фактичної кількості проживаючих осіб в квартирі, зміни власника квартири, [PERSON] не надає жодного доказу щодо підтвердження непроживання в зазначеній квартирі, [PERSON] не знімалась з місця реєстрації за вказаною квартирою протягом спірного періоду, а більш того, у відзиві на позовну заяву презюмує місце проживання саме за вказаною адресою, підстав для звільнення [PERSON] від оплати за надані комунальні послуги не вбачається, а остання є належним відповідачем по справі. В межах часткового визнання позову надав свої розрахунки заборгованості, з яких вбачається, що [PERSON] визнає нараховану заборгованість починаючи з грудня 2021 року за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та абонентського обслуговування. Разом з тим, ТОВ «Євро-Реконструкція» враховує, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 27 травня 2019 року, а відтак надає розрахунок заборгованості за послугу з постачання теплової енергії (із 3 % річних та інфляційною складовою) починаючи з моменту офіційної реєстрації відповідача в квартирі до закінчення спірного періоду, з якого вбачається розмір заборгованості, що утворився за послугу з постачання теплової енергії в період 27 травня 2019 року по 30 вересня 2024 року. Заборгованість за послугу з постачання гарячої води відсутня. Також представник зазначив, що з огляду на положення пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки карантин почався на території України 12 березня 2020 року, а воєнний стан - 24 лютого 2022 року, можна зробити висновок про те, що загальна позовна давність була продовжена 12 березня 2020 року на період дії карантину, та призупинила свій перебіг з 24 лютого 2022 року на період дії воєнного стану. Виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Таким чином, по справі не погашеними зі сторони [PERSON] позовними вимогами залишається заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період 27 травня 2019 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 26 485,09 грн, інфляційна складова боргу за послугу з постачання теплової енергії за період 27 травня 2019 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 3 392,17 грн, 3 % річних нарахованих на борг за послугу з постачання теплової енергії за період 27 травня 2019 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 626,61 грн, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 1 686,67 грн, інфляційна складова боргу за абонентське обслуговування в розмірі 10,99 грн, 3 % річних нарахованих на борг за абонентське обслуговування в розмірі 0,85 грн, а всього 32 202,38 грн. Позов до [PERSON] підтримали та просили задовольнити. 01 січня 2025 року (вхід. від 02 січня 2025 року № 63) до суду від [PERSON] надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив. Позивач в частині застосування строків позовної давності посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, однак відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на території України було встановлено з 19 грудня 2020 року по 30 червня 2023 року, а отже нарахування, подані позивачем у відповіді на відзив, за період з травня 2019 року по грудень 2020 року є такими, що не підлягають стягненню у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідач стала власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з 26 серпня 2024 року на підставі договору дарування квартири, а отже відповідно до статті 322 ЦК України саме з цього періоду зобов`язана нести обов`язки по утриманню квартири. Просила застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача та задовольнити позовні вимоги частково. Відповідно до розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва Коровича О.С. від 02 квітня 2025 року № 603 щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2025 року, справу передано на розгляд судді Хромовій О.О. 03 квітня 2025 року. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 квітня 2025 року справу прийнято до провадження судді Хромової О.О., розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року закрито провадження в частині вимог до [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved