Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» через свою представницю за довіреністю Канак М. С. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 400,00 грн. На обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 30.01.2023 між ТОВ "ФК "Інвеструм", яке в подальшому змінило назву на ТОВ "ФК "Інвеструм груп", та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 39802-01/2023. Згідно умов укладеного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. 26.09.2023 між ТОВ "ФК "Інвеструм груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений договір факторингу № 26092023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм груп" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм груп" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26.09.2023 до договору факторингу № 26092023 від 26.09.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 22\~400,00 грн, з яких: -5 600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; -16 800,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 1.3 договору факторингу, ТОВ "ФК "Інвеструм груп" зобов`язується протягом 10 робочих днів з дня відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ "ФК "ЄАПБ", повідомити боржника про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ "ФК "ЄАПБ", надати інформацію, передбачену чинним законодавством, про ТОВ "ФК "ЄАПБ", у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Згідно з п. 3.9 договору факторингу ТОВ "ФК "Інвеструм груп" зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ" будь-які грошові кошти, отримані від боржника на виконання ним своїх зобов`язань за договором позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ" та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Усупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ураховуючи, що наявна заборгованість відповідачкою [PERSON] не погашена у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у загальній сумі 22 400,00 грн та відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Під час підготовки справи до судового розгляду по суті установлено, що відповідачка [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних заяв або клопотань суду не надала. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представниці позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами спору, є договірними відносинами, пов`язаними із отриманням позики та відповідальності за порушення взятих на себе позичальником зобов`язань, тому до їх правового врегулювання застосуванню підлягають норми Розділу ІІ «Загальні положення про договір» та Глави 71 Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» Книги П`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Також, під час розгляду вказаної цивільної справи суд ураховує загальні засади цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності сторін, нормативне визначення якого надано у статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій, покладено на кожну із сторін. Аналізуючи заявлені позовні вимоги та їх правове обґрунтування, суд дійшов висновку, що першочерговому дослідженню під час розгляду даної справи та ухвалення рішення підлягає питання укладення договір про надання фінансового кредиту № 39802-01/2023 від 30.01.2023 з метою встановлення моменту можливого виникнення цивільних прав та обов`язків у сторін та визначення їх обсягу. Статтею 1054 Цивільного кодексу України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до п. 13 Закону України "Про споживче кредитування" (Закон № 1734-VII) договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1734-VII договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регламентовані Законом України «Про електронну комерцію» (Закон № 675-VIII). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У свою чергу частиною 5 статті 11 Закону № 675-VIII встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Вимогами ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII передбачено, що у разі укладення електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII). На підтвердження факту укладення між ТОВ "ФК "Інвеструм" та відповідачкою [PERSON] електронного договору позивачем надана суду паперова копія електронного договору про надання фінансового кредиту № 39802-01/2023 від 30.01.2023. У договорі мається посилання, що він підписаний позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором W976, додаток № 1 до вказаного договору з аналогічною відміткою (а.с. 6-9). Окрім того, відповідачка 30.01.2023 підписала паспорт споживчого кредиту, тим самим підтвердивши, що ознайомилася з умовами кредитування, та 26.02.2023, 10.03.2023, 22.03.2023 підписала додаткові угоди до договору про надання фінансового кредиту № 39802-01/2023 від 30.01.2023 щодо відстрочення виконання зобов`язання (а.с. 10-14). Підписанням вказаних додаткових угод щодо відстрочення виконання зобов`язання відповідачка підтвердила існування між сторонами договірних взаємовідносин, факт видачі позики та її розмір станом на дату укладення додаткових договорів. Аналізуючи умови наданого позивачем договору суд установив, що відповідно до п. 1 за цим договором товариство надає клієнту фінансовий кредит на власні потреби на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сума позики визначена сторонами у розмірі 5 600,00 грн строком на 25 днів (п.п. 1.1-1.2 договору). П. 1.7. кредитного договору визначено, що кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Як передбачено п. 4.3. договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2. договору та/або в додатках до нього, проценти, передбачені в п. 2.3. цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. У додатковій угоді від 26.02.2023 сторони погодили продовження строку кредитування на 10 днів, а саме до 07.03.2023. Заборгованість клієнта визначена у розмірі 9\~520,00 грн, з яких: 5 600,00 грн - тіло кредиту, 3 920,00 грн - відсотки за кредитом (а.с. 12). У додатковій угоді від 10.03.2023 сторони погодили продовження строку кредитування на 10 днів, а саме до 19.03.2023. Заборгованість клієнта визначена у розмірі 9\~800,00 грн, з яких: 5 600,00 грн - тіло кредиту, 4 200,00 грн - відсотки за кредитом (а.с. 13). У додатковій угоді від 22.03.2023 сторони погодили продовження строку кредитування на 10 днів, а саме до 31.03.2023. Заборгованість клієнта визначена у розмірі 10\~080,00 грн, з яких: 5 600,00 грн - тіло кредиту, 4 480,00 грн - відсотки за кредитом (а.с. 14). Підстави заміни кредитора у зобов`язанні регламентовані статтею 512 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторингу, правове регулювання якого визначено Главою 73 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 1081 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 26.09.2023 між ТОВ "ФК "Інвеструм груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" був укладений договір факторингу № 26092023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм груп" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм груп" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 16-20). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26092023 від 26.09.2023 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників (а.с. 21). Згідно з реєстром боржників від 26.09.2023 до договору факторингу № 26092023 від 26.09.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 22 400,00 грн, з яких: 5 600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 800,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 23). ТОВ "ФК "Інвеструм груп" у своєму листі № 39802-01/2023-002 від 26.09.2023 повідомило відповідачку [PERSON] про відступлення права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 39802-01/2023 від 30.01.2023 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" та надало реквізити для погашення заборгованості (а.с. 15). Судячи з наданого суду розрахунку заборгованості, після укладення договору факторингу позивачем не здійснено жодних додаткових нарахувань відповідачці. Відсотки за користування кредитом розраховані відповідно до положень п. 1.3., п. 2.3., п. 4.3. договору (а.с. 24-25). Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачкою були допущені порушення укладеного договору споживчого кредиту із первісним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу права вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право вимоги стягнення боргу у судовому порядку. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Також, відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved