Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4152149 від 07.11.2020 року у розмірі 30027 грн., яка складається з 4500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 25527 грн. заборгованості за відсотками. Мотивував вимоги тим, що 07.11.2020 року між сторонами в електронній формі укладено кредитний договір № 4152149, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,53% на день за акційною ставкою з 07.11.2020 року по 24.11.2020 року, 1,70% на день за базовою процентною ставкою за період з 07.11.2020 року по 24.11.2020 року, 3% на день за спеціальною процентною ставкою за період з 25.11.2020 року по 23.05.2021 року. 24.11.2020 року та 24.12.2020 року між сторонами укладено додаткові угоди, згідно яких продовжено базовий період користування кредитом до 13.01.2021 року зі сплатою 1,53% на день за базовою процентною ставкою за період з 25.12.2020 року по 13.01.2021 року та 3 % на день за спеціальною процентною ставкою за період з 14.01.2021 року до 12.07.2021 року. Водночас, відповідач не виконав в повному обсязі свого обов`язку щодо повернення грошових коштів, у зв`язку із чим утворилася згадана заборгованість. Враховуючи наведене, просив позовні вимоги задовольнити, а судові витрати, які складаються з 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою від 22.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Судом встановлено, що 07.11.2020 року [PERSON] уклав з ТзОВ «Алекскредит» договір № 4152149 про надання кредиту, шляхом підписання такого, пропозиції укласти договір (оферти), паспорту споживчого кредиту та графіку платежів електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора PS4152149, внаслідок чого відповідачу надано кредит у розмірі 4500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,53% на день за акційною ставкою з 07.11.2020 року по 24.11.2020 року, 1,70% на день за базовою процентною ставкою за період з 07.11.2020 року по 24.11.2020 року, 3% на день за спеціальною процентною ставкою за період з 25.11.2020 року по 23.05.2021 року. Із листа ТзОВ «ФК «Глаєнс» від 01.11.2024 року вбачається, що позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 4500 грн. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не отримував від позивача вказані грошові кошти, а також не підписував відповідний кредитний договір суду не надано. 24.11.2020 року та 24.12.2020 року між сторонами укладено додаткові угоди, згідно яких продовжено базовий період користування кредитом до 13.01.2021 року зі сплатою 1,53% на день за базовою процентною ставкою за період з 25.12.2020 року по 13.01.2021 року та 3 % на день за спеціальною процентною ставкою за період з 14.01.2021 року до 12.07.2021 року. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З детального (щоденного) розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 30.06.2025 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 30027 грн., яка складається з 4500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 25527 грн. заборгованості за відсотками. Зі змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивував позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4152149 від 07.11.2020 року у розмірі 30027 грн., яка складається з 4500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 25527 грн. заборгованості за відсотками. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved