Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. У березні 2025 року позивач АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 71\~539,84 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 січня 2021року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № 7595203792, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 61 856,10 грн., строком на 60 місяців, зі сплатою 0,01 % річних від суми боргу за договором та 2,49 % щомісячних процентів від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору. 17 грудня 2021 року права вимоги за Кредитним договором перейшли до АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу №171221 та Витягу з Реєстру прав вимоги. Умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 12 березня 2025 року заборгованість позичальника за Кредитним договором № 7595203792 від 27 січня 2021 року становить 71 539,84 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) - 50 002,23 грн.; заборгованість з річних процентів (в т.ч. прострочена) - 4,66 грн.; заборгованість з щомісячних процентів (в т.ч. прострочена) - 21 532,95 грн. Зазначену суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Процесуальні дії у справі. Постановленою суддею ухвалою від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання (а.с. 87). Позиція сторін в судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Правом передбаченим ст.\~178\~ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 27 січня 2021року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір № 7595203792, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 61 856,10 грн., строком на 60 місяців (а.с. 8). Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 7595203792, який є невід`ємною частиною цього Договору. За умовами договору, Паспорту кредиту, підписаного відповідачем, за користування кредитом позичальник сплачує 0,01% річних від суми боргу за договором та 2,49% щомісячних відсотків від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (а.с. 9-10). ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши означенні грошові суми у Договорі відповідно до їх призначення, що підтверджується витягом з реєстру безготівкових термінових переказів, платіжним дорученням, витягом з реєстру оплачених страховок (а.с. 73-75). 17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу № 171221, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» за плату належні йому права вимоги, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 68-72,78). Відповідно до платіжної інструкції № 833437008 від 17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» відбувся розрахунок за Договором факторингу № 171221 на суму 467336417,92 грн. (а.с. 72). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору Факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7595203792 від 27 січня 2021 року. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст.\~517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданим позивачем (а.с. 81-82) станом на 12 березня 2025 року заборгованість відповідача за Кредитним договором № 7595203792 від 27 січня 2021 року становить 71 539,84 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) - 50 002,23 грн.; заборгованість з річних процентів (в т.ч. прострочена) - 4,66 грн.; заборгованість з щомісячних процентів (в т.ч. прострочена) - 21 532,95 грн. Розрахунок підтверджується також і наданою позивачем випискою по особовому рахунку відповідача (а.с. 15-66). Розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. 28 січня 2025 року позивачем надіслало на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 28 січня 2025 року (а.с. 79). Однак вимога відповідачем не виконана. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не надала жодного доказу того, що належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050\~ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст.ст. 12, 13\~ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки позивач надав суду докази наявності кредитної заборгованості відповідача перед ним, з урахуванням договору про відступлення права вимоги з первісним кредитором, а відповідач позов визнав, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved