Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

08 січня 2025 року ТОВ "Споживчий центр" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 12.03.2023між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №12.03.2023-100002129, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4500,00 грн, строком на 42 дні, із сплатою процентної ставки за користування кредитом. ТОВ "Споживчий центр" зобов`язалось надати кредит [PERSON] у розмірах та на умовах, встановлених договором. [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно умов договору кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг), для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, на умовах його строковості, платності та поворотності. Позивач стверджує, що [PERSON] електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтвердження укладання кредитного договору, та отримав 12.03.2023на свій рахунок кошти в розмірі 4500,00 грн. Під час укладання кредитного договору відповідач пройшов ідентифікацію та було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконав, надавши кредит [PERSON] в розмірі 4500,00 грн. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, чим порушив зобов`язання, внаслідок чого станом на 22.04.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 9540,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4500,00 грн., по відсотках в розмірі 5040,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №12.03.2023-100002129 від 12.03.2023 в розмірі 9540,00 грн, та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" у поданій до суду позовній заяві просив проводити розгляд справи у їхній відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, причину неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин;\~відповідач не\~подав відзив;\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи. \~ \~ З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 12.03.2023 між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладений кредитний договір №12.03.2023-100002129 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Статтею 3\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11\~цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до\~ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно умов кредитного договору №12.03.2023-100002129 від 12.03.2023 сума кредиту становить 4500,00 грн. строком на 42 дні, із сплатою процентної ставки у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, дата повернення кредиту - 22.04.2023. На виконання умов договору відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4500,00 грн. шляхом перерахування їх фінансовою установою на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується квитанцією №2243670922\~від 12.03.2023та зобов`язався повернути кредитні кошти у повному обсязі в порядку і строки, передбачені договором та додатками до нього. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання згідно з укладеним договором виконав, надав відповідачу кошти, відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконував в частині повернення отриманих коштів, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості. Із довідки-розрахунку заборгованості про стан заборгованості за кредитним договором№12.03.2023-100002129\~від 12.03.2023 встановлено, що заборгованість [PERSON] перед банком складається з основного боргу у розмірі 4500,00 грн., відсотків у розмірі 5040,00 грн., всього: 9540,00 грн. Крім того у даній довідці-розрахунку вказано, що відсотки по кредиту нараховані за період з 12.03.2023 по 22.04.2023. [PERSON] вказаний позивачем ТОВ "Споживчий центр" розрахунок заборгованості не спростований, будь-яких своїх розрахунків на доведення відсутності заборгованості відповідач не надав, відзиву до суду не подав, клопотань під час розгляду справи не заявляв, тому наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Згідно із ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту кредитодавця відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані ним умови. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України дговір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно з\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною 1 статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України\~передбачено,\~що якщо\~у зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов`язання,\~строк (термін)\~виконання якого\~визначений вказівкою\~на подію,\~яка неминуче\~має настати,\~підлягає виконанню\~з настанням\~цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, зважаючи, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, однак останній їх належним чином не виконав, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості або її погашення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Отже,\~до стягнення\~з відповідача\~ [PERSON] на користь позивача ТОВ "Споживчий центр" підлягає загальна заборгованість за кредитним договором №12.03.2023-100002129 від 12.03.2023 у розмірі 9540,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved