Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року в розмірі 25 241,00 грн.; судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказують, що 12.05.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 370381257 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових позики, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого відповідач добровільно заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення договору та плановий строк дострокового повернення кредиту, протягом якого застосовуються спеціальні умови користування кредитом - дисконтний період; зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку № [NUMBER] , на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 8 600,00 грн., пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав кредитний договір. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року та за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року. Відповідно до умов договору ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року. В подальшому між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткові угоди, якими строк дії договору поступово було продовжено до 31 грудня 2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №19/1224-01. Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року в загальному розмірі 29 541,00 грн. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У поданій позовній заяві представник позивача просив суд проводити розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копія ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження та судова повістка надсилалась відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. Судова повістка повернулася без вручення з відміткою: «неправильно вказана адреса». При цьому, позивачем перед зверненням до суду з позовом копія позовної заяви з додатками надсилалися відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки заперечення представника позивача щодо заочного розгляду справи відсутні. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 12.05.2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 370381257 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових позики, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого відповідач добровільно заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення договору та плановий строк дострокового повернення кредиту, протягом якого застосовуються спеціальні умови користування кредитом - дисконтний період; зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку № [NUMBER] , на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 8 600,00 грн., пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав кредитний договір. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року та за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року. Відповідно до умов договору ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року. В подальшому між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткові угоди, якими строк дії договору поступово було продовжено до 31 грудня 2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №19/1224-01. Відповідно до умов договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року. 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року в загальному розмірі 29 541,00 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 370381257 від 12.05.2024 року загальна заборгованість відповідача становить 25241,00 грн. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, який суд вважає вірним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в сумі 25241,00 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС». Позивачем надано суду копії договорів факторингу, акти прийому-передачі реєстру боржників, витяги з реєстру боржників до договорів факторингу, що в свою чергу підтверджує та дозволяє дійти висновку, що ТОВ «ФК «ЕЙС» одержало від первісного кредитора право вимоги по заборгованості. Договори факторингу, укладені між первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» у встановленому порядку також недійсними не визнані, тобто в силу ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЕЙС», як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за відсотками. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно дост.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зазначений попередній розрахунок суми судових витрат включає в себе витрати понесені із зверненням Позивача за наданням правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, Додаткової угоди № 25770848241 до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 та Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025. Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025, адвокатом вчинено наступні дії: -вивчення матеріалів справи: - вивчення матеріалів справи: 2 год 1000,00 грн; - складання позовної заяви: 2 год 5000,00 грн; - підготовка адвокатського запиту: 1 год 500,00 грн; - підготовка та подача клопотань : 1 год 500,00 грн., загальний розмір правничих витрат складає 7 000 гривень. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved