Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач - [PERSON] , через свого представника - адвоката Чуб Т.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач є його батьком. Після здобуття середньої освіти позивач продовжив навчання у Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова, факультет економіки та екології моря, термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року, форма фінансування - контракт. Стипендію не отримує. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання в добровільному порядку, у зв`язку із навчанням він не має можливості працювати, не має джерел доходу, позивач просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~24.06.2025 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. \~ \~ \~ \~Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Відповідач своїм правом на подання відзиву та заперечень не скористався. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх у супкупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). \~ \~ \~ \~Як встановлюють ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України,\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду починаючи від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~В той же час ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~ \~ \~ \~Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Також це є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема вартість навчання, вартість підручників тощо, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Натомість позивачем таких доказів суду не надано. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач має працездатний вік, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, доказів про наявність обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем суду не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів. Між тим, позивач доказів щодо необхідності визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача суду не представив, навчається за заочною формою навчання, що надає можливість працювати та заробляти, тому задля забезпечення рівності балансу прав всіх учасників процесу, суд визначає аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що на\~думку суду\~буде об`єктивним,\~необхідним,\~достатнім та\~справедливим розміром\~стягнення аліментів\~з урахуванням\~встановлених обставин\~у справі.\~ Такий висновок буде відповідати принципу рівності можливостей батьків та необхідного забезпечення їхнього обов`язку по утриманню сина, що покладений на них обох діючим законодавством. \~ \~ \~ \~Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial