Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

ТзОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором про надання грошових коштів у позику № 2827130124 від 26.01.2024 року в розмірі 37\~948,95 грн. та 2\~422,40 сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивували тим, що 26.01.2024 року між ТзОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику № 2827130124, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону на електронну пошту відповідача було надіслано одноразові ідентифікатори для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту, тобто було укладено кредитний договір у вигляді електронного документа згідно до вимог ст. 639 ЦК України. Згідно з умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в сумі 4 500,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок [PERSON] , на строк 30 днів (до 25.02.2024 року) з пролонгацією, з дисконтною (зниженою) процентною ставкою 0,01 % на день (3,65 % річних) та процентною ставкою позаакційною (базовою) 2,5 % в день (912,5 % річних). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок (банківську картку). Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, тому станом на день подання позовної заяви в нього виникла заборгованість в розмірі 37\~948,95 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 4 500,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 33\~448,95 грн. Вказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому просив відмовити ТзОВ «Іннова Фінанс» в частині нарахування процентів за користування кредитом за межами строку дії договору, мотивуючи це тим, що 26.01.2024 року між ним та позивачем було укладено кредитний договір строком на 30 днів, тобто до 25.02.2024 року, однак розрахунок заборгованості позивачем проведено по 18.06.2025 року, що виходить за межі строку кредитування. Додаткової угоди щодо пролонгації договору між ним та позивачем не укладалося, розмір процентної ставки не змінювався та строк дії договору не продовжувався, тому відсутні правові підстави для нарахування процентів за користування кредитом за межами строку дії договору. Крім того, відповідач [PERSON] 21.10.2025 року на електронну адресу суду надав додаткові пояснення (а.с. 84-85), в яких послався на п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», яким встановлено, що протягом перших 120 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір процентної ставки складає 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5 %, а з 21.08.2024 року 1 %. Таким чином, розрахунок заборгованості за процентами повинен бути наступним: з 26.01.2024 року по 22.04.2024 року за ставкою 2,5 % (88 днів) 9\~900,00 грн.; з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року за ставкою 1,5 % (120 днів) 8\~100,00 грн.; з 21.08.2024 року по 18.06.2025 року за ставкою 1 % (302 дні) 13\~590,00 грн. Однак, при цьому вказав, що оскільки кредитний договір укладено 26.01.2024 року, тобто вже після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то денна процентна ставка не може перевищувати 1%. В судове засідання представник позивача згідно ордера на надання правничої допомоги серії АН № 1685548 від 30.06.2025 року (а.с. 50) адвокат Андрущенко М.В. не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника позивача, вказавши, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився, в наданих додаткових поясненнях просив розгляд справи проводити у його відсутності та врахувати аргументи, викладені у відзиві на позов та цих поясненнях. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 26.01.2024 року між ТзОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 4 500,00 грн. шляхом перерахунку на банківську картку, строком на 30 днів (до 25.02.2024 року), що підтверджується анкетою клієнта, договором про надання грошових коштів у позику № 2827130124 від 26.01.2024 року та додатком № 1 до цього договору таблицею обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором, а також паспортом споживчого кредиту від 26.01.2024 року, підписаними [PERSON] одноразовими ідентифікаторами (а.с. 13-17,19-21). Факт укладення даного договору відповідач не заперечує. Пунктом 5.2 кредитного договору (а.с. 10) передбачено, що строк його дії, вказаний у п. 1.2 (30 днів), діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентними ставками, штрафних санкцій, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань, передбачених договором. Відповідно до п.п. 1.1.4, 1.1.5 даного договору, дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності ТзОВ «Іннова Фінанс» становить 0,01 % на день (3,65 % річних), процентна ставка позаакційна (базова) складає 2,5 % в день (912,5 % річних). Згідно п.п. 1.5, 1.6 вказаного кредитного договору, на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 % від суми позики за кожний день користування позикою, що застосовується у відповідності до Програми лояльності позикодавця та Правил акції ТзОВ «Іннова Фінанс» «Перший кредит». У випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 договору, з наступного дня після спливу строку умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,01 % на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5 % на день від суми позики за кожен день користування позикою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 26.01.2024 року відповідач підписав електронний договір про надання грошових коштів у позику № 2827130124 та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовими ідентифікаторами та отримав від ТзОВ «Іннова Фінанс» кредитні кошти в сумі 4 500,00 грн. на банківську картку. Вказаний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів, в яких обумовлені порядок та умови укладення кредитних договорів, нарахування відсотків, складають єдиний договір, з чим [PERSON] був ознайомлений та чого він не заперечує. Згідно з квитанції до платіжної інструкції № 19748-1354-83949115 від 26.01.2024 року (а.с. 30), [PERSON] на підставі вказаного кредитного договору позивачем було видано кредитні кошти на суму 4 500,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . Таким чином, ТзОВ «Іннова Фінанс» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування цими коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. Згідно виконаного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2827130124 від 26.01.2024 року (а.с. 40-43), станом на 18.06.2025 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 37\~948,95 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 4 500,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 33\~448,95 грн. Жодної сплати по вказаному договору відповідач не здійснив. З даного розрахунку вбачається, що нарахування процентів відповідачу з дня отримання кредиту (26.01.2024 року) здійснювалося за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 % від суми позики за кожний день користування позикою, що застосовується у відповідності до Програми лояльності позикодавця та Правил акції ТзОВ «Іннова Фінанс» «Перший кредит» включно по 25.02.2024 року. З 26.02.2024 року по 19.08.2024 року включно позивачем застосовувалася позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,5 % на день від суми позики за кожен день користування позикою, а з 20.08.2024 року по 18.06.2025 року нарахування процентів відбувалося за денною процентною ставкою 1 % від суми позики. Однак, суд не погоджується з вказаним розрахунком в частині нарахування позивачу процентів із застосування денної процентної ставки в розмірі 2,5 % за період з 23.04.2024 року по 19.08.2024 року включно, оскільки згідно вимог чинного законодавства розмір денної процентної ставки протягом цього періоду не повинен перевищувати 1,5 %. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перебачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5 %. Отже, починаючи з 24.12.2023 року, денна процентна ставка повинна бути не більше 2,5 %, 23.04.2024 року не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 року не більше 1 %. Судом проведено розрахунок заборгованості за процентами по кредитному договору № 2827130124 від 26.01.2024 року, яка становить 28\~116,45 грн., а саме: з дня отримання кредиту (26.01.2024 року) за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 % від суми позики за кожний день користування позикою, що застосовується у відповідності до Програми лояльності позикодавця та Правил акції ТзОВ «Іннова Фінанс» «Перший кредит» по 25.02.2024 року включно 13,95 грн.; з 26.02.2024 року по 22.04.2024 року включно за позаакційною (базовою) процентною ставкою в розмірі 2,5 % на день від суми позики за кожен день користування позикою 6\~412,50 грн.; з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року включно за денною процентною ставкою 1,5 % - 8\~100,00 грн.; з 21.08.2024 року по 18.06.2025 року включно за денною процентною ставкою 1 % від суми позики 13\~590,00 грн. При цьому\~суд критично\~ставиться до\~тверджень відповідача\~у відзиві на позов про те, що позивачем неправомірно нараховано проценти поза строком, передбаченим п. 1.2 договору про надання грошових коштів у позику № 2827130124 від 26.01.2024 року, оскільки п. 5.2 цього ж договору встановлено, що строк його дії, вказаний у п. 1.2 (30 днів), діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентними ставками, штрафних санкцій, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань, передбачених договором, а тому нарахування процентів за користування кредитом за період з 25.02.2024 року по 18.06.2025 року є правомірним. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача в додаткових поясненнях на те, що оскільки кредитний договір укладено 26.01.2024 року, тобто вже після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то денна процентна ставка не може перевищувати 1%, так як воно є необгрунтованим та безпідставним і суперечить п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного з позивачем кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Іннова Фінанс» слід стягнути 32\~616,45 грн. заборгованості за кредитним договором № 2827130124 від 26.01.2024 року, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 4 500,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 28\~116,45 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 85,95 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування сплаченого судового збору згідно згідно платіжної інструкції № 82 від 24.06.2025 року в розмірі 2\~422,40 грн. (а.с. 6), яке становитиме 2\~082,05 грн. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved