Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача, адвокат Демченко Марина Михайлівна, діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 20 квітня 2022 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу подружжя дітей немає. Представник позивача вказує, що спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, що призвело до постійних конфліктів. Шлюб набув формального характеру, сторони втратили почуття любові та поваги, ведуть окреме господарство та не піклуються одне про одного. З грудня 2024 року подружжя проживає окремо. Виходячи з наведеного, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На примирення позивачка не згодна, просить суд розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, головуючою суддею у справі визначено Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання на 22 жовтня 2025 року. На судове засідання сторони та представник позивача не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду сторони були належним чином повідомлені. 22 жовтня 2025 року представник позивача, адвокат Демченко М. М., через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідно до відомостей Автоматизованої системи документообігу суду, [PERSON] має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд». Повідомлення про дату, час та місце судового засідання було надіслано до його електронного кабінету, тому відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, жодних заяв чи клопотань не надав. Правом надати відзив на позовну заяву відповідач також не скористався. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку. Судом встановлено, що 20 квітня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] Збаразьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського району Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 57. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Представник позивача зазначає, що подальше спільне проживання позивача та відповідача, а також збереження їх сім`ї є неможливим. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наявні обставини справи, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно. Підстав для надання строку на примирення сторін немає. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved