Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

09.05.2025 представник заявника адвокат Заруцький Р.М. із врахуванням уточненої заяви від 13.05.2025, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала разом з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , в т.ч. на день смерті останньої [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що заявниця є донькою померлої [PERSON] , [INFO] [INFO] Спадкодавиця померла. Заявниця є спадкодавцем померлою, оскільки вона є її рідною донькою. Також у Спадкодавиці є ще онук, рідний син заявника, [PERSON] , [INFO] , який також жив зі спадкодавицею на момент її смерті і також є за законодавством України спадкоємцем. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Харківського МНО Зінченко Р.П. з заявою про прийняття спадщини, але 16.10.2023 отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, заявниця проживала разом з спадкодавицею з 2008 року (спадкодавиця потребувала допомоги через проблеми зі здоров`ям) за адресою: [ADDRESS] . Сама ж спадкодавиця фактично проживала за адресою: [ADDRESS] з 2001 року і по день смерті Спадкодавиці, а саме [INFO] . Заявниця проживала разом з своєю матір`ю, сином та бабусею, що також померла. У спадкодавиці не було іншої власності, їй належала частина квартири [ADDRESS] , де вона фактично і проживала. Заявниця проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавала, про відмову від спадщини не заявляла. То ж заявниця має реалізувати свої спадкові права шляхом встановлення факту постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем. Метою Заявниці при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно. Як зазначалося вище, Заявниця є донькою померлої матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] від онкологічної хвороби. Мати мала проблеми з жовчним міхуром, врешті померла від раку підшлункової залози 4 стадії з метастазами у внутрішні органи. Весь час тяжкої хвороби Заявниця проживала разом з мамою за місцем своєї реєстрації - [ADDRESS] , де одночасно матері належала 1/2 частини квартири. Заявниця купувала продукти, доглядала, оплачувала комунальні платежі. Заявниця також здійснювала поховання померлої мати. Заявниця тяжко переживала смерть мами, їх родина була дуже дружньою. Померла мати цілком довіряла доньці, бо вона для неї була самою близькою людиною, яка до кінця життя допомагала, підтримувала, постійно піклувалася про неї. Про близькі стосунки в родині [PERSON] свідчить і те, що мати ще за життя подарувала доньці частину квартири за адресою: [ADDRESS] , а також дізнавшись про тяжку хворобу збиралась те ж саме зробити з 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , але не встигла. У зв`язку з чим заявник звернулася до суду із вказаною заявою. Заявник у судове засідання не з`явився, представник адвокат Заруцький Р.М. надав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, заяву підтримує. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, пояснення на заяву та/або заяв про розгляд справи за її відсутності не надано. Суд, ознайомившись із заявою [PERSON] , дослідивши надані докази, приходить до наступного. [INFO] у м. Харків народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.06.1977 (а.с.24). [INFO] у м. Харків померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14.10.2011 (а.с.4/2). Надано і копію довідки про причину смерті [PERSON] від 14.10.20211 (а.с.18), згідно якої остання померла від злоякісного утворення підшлункової залози з метастазами у внутрішні органи. Згідно копії паспорта на ім`я позивача (а.с.6) остання з 24.11.1998 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Надано до суду і фотокопії (а.с.22-23) з власноручними пояснювальними підписами. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2023 приватного нотаріуса Харківського МНО Зінченко Р.П. (а.с.4) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з тим, що спадщину у передбачений законом термін вона не прийняла. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74352888 від 16.10.2023 (а.с.21) за №71404176 16.10.2023 заведено спадкову справу №21/2023 після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Надано до суду і копію технічного паспорта на садовий Будинок [ADDRESS] , в якому власником зазначено [PERSON] (а.с.25-29); копію державного акта на право приватної власності на землю від 05.06.2000, згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.079 га., розташована на ділянці №4 СТ «Арсенал» (а.с.29); копію договору дарування від 21.09.2011, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] частину квартири [ADDRESS] (а.с.30); копію договору купівлі-продажу квартири від 28.10.1998, згідно якого [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частках квартиру [ADDRESS] (а.с.31); копію договору дарування від 17.12.2004, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] частину квартири [ADDRESS] (а.с.32); копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.03.2005 , згідно якого [PERSON] є власником частини квартири [ADDRESS] (а.с.33); копії витягів з Державного реєстру речових прав від 01.11.2023, згідно яких [PERSON] є власником 2/2 часток квартири [ADDRESS] (на підставі договору купівлі-продажу та договору дарування кожна частка, а.с.34, 35). Згідно акту про проживання в квартирі особи за адресою: [ADDRESS] від 10.05.2025 (а.с.36) з вересня 2008 року по [INFO] (день смерті [PERSON] , [INFO] ) у вказаній квартирі проживали [PERSON] , [INFO] , її син [PERSON] , [INFO] , її бабуся [PERSON] , [INFO] [PERSON] фактично проживала за вказаною адресою з 2001 року по день своєї смерті, важко хворіла, померла [INFO] від онкологічної хвороби, потребувала постійного стороннього догляду. На підтвердження факту проживання заявниці з матір`ю на день смерті останньої надано нотаріально посвідчені заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно із ч.1\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.\~293, п. 6 ч. 1 ст.\~315 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Статтею 315 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Згідно зі п.1 ч.1ст.315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У\~Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року\~Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті\~ [INFO] в помешканні померлої за адресою: [ADDRESS] , спільно, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву в цій частині задовольнити та встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою:\~\~ [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає за можливе встановити заявнику факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved