Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права на житловий будинок в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на це спадкове майно на прізвище спадкодавця. За захистом прав та інтересів [PERSON] 09 жовтня 2025 року з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у\~ підготовче засідання не з`явився, у п. 4 позовних вимог просив справу слухати у\~ його відсутності (а.с. 3). Представник відповідача у\~ підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Мурованокуриловецької селищної ради, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 57). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 грудня 2015 року (а.с. 7), стверджується, що [PERSON] помер [INFO] у с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідками Мурованокуриловецької селищної ради № 964 від 07 липня 2025 року та № 1014 від 23 липня 2025 року (а.с. 12, 13), рішенням Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів № 108 від 16.06.1988 «Про оформлення права особистої власності на будинки, що належать окремим громадянам в селах Мурованокуриловецького району» (а.с. 15), витягом з рішення № 19 Морозівської сільської ради від 23 грудня 2015 року «Про перейменування вулиць, провулків на території Морозівської сільської ради» (а.с. 27), архівним витягом Мурованокуриловецького архівосховища № 933 від 09 липня 2025 року «Про внесення часткових змін в рішення № 26 6 сесії 3 скликання від 09.09.1999 по приватизації земельних ділянок» (а.с. 35) стверджується, що [PERSON] належав будинок [ADDRESS] . Із довідки начальника КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 435 від 30 грудня 2024 року (а.с. 26), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 433943135 від 03 липня 2025 року (а.с. 16) слідує, що право власності на будинок, який знаходиться на [ADDRESS] , не зареєстровано. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON] 19 лютого 2008 року склав заповіт, яким усе своє майно заповів своїй дочці [PERSON] (копія а.с. 11). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 82614243 від 20 вересня 2025 року слідує, що вищезазначений заповіт є чинним, не зміненим і не скасованим (а.с 38). Копіями свідоцтва про народження (а.с. 9), свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10) стверджується, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Довідкою Мурованокуриловецької\~селищної ради\~ №\~964\~від 07\~липня 2025\~року (а.с.\~12)\~стверджується,\~що на\~день смерті\~спадкодавця з\~ним проживала\~та була\~зареєстрована його\~донька -\~ [PERSON] . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82614245 від 20 вересня 2025 року (а.с. 39) слідує, що державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевичем О.І. 27 квітня 2026 року після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 159/2016. Матеріалами спадкової справи № 159/2016 (витяг на а.с. 49-56) стверджується, що [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в строки, передбачені ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, та уже оформила своє право на частину спадщини (а.с. 53, 54). Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати за заповітом та факт прийняття спадщини. Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок (а.с. 16, 26), постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 132/02-31 від 20 вересня 2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 40) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON] .

Outcome: approved