Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що між сторонами зареєстровано шлюб 08 серпня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від сумісного шлюбу сторони не мають спільних дітей. Починаючи з 2021 року, шлюб фактично припинив своє існування. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільне господарство не ведеться, відчуття любові та поваги один до одного не зберіглося, шлюбних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу має жодного сенсу. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являються несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя тому просить суд розірвати шлюб. Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, надали суду заяву в якій просять справу розглядати без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі\~ст.280 ЦПК України\~заочно. На підставі\~ст.\~112\~Сімейного КодексуУкраїни суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: У судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 08.08.2015 року зареєстровано шлюб Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1032. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », прізвище дружини « [PERSON] ». Від сумісного шлюбу сторони не мають спільних дітей. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Матеріали справи не містять інформації про наявність між сторонами спору про поділ майна. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу було у повному обсязі сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. При цьому, позивач у позовній заяві просив витрати зі сплати судового збору покласти на позивача. За таких обставин, суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч.8ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що позивач бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд приходить висновку про необхідність залишення позивачці прізвища « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved