Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

16 квітня 2024 року представник позивача звернувся з позовом до суду в кому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] спадкоємцем за заповітом якої був її внук [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . [INFO] померла баба [PERSON] - [PERSON] , яка за життя заповіла [PERSON] все її майно, зокрема й житловий будинок з погосподарськими та побутовими будівлями та спорудами, які розміщені в [ADDRESS] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка проте їй було відмовлено оскільки спадкове майно, а саме будинок належав [PERSON] , яка померла, спадкоємцем за заповітом якої був, її внук [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 22.04.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25.09.2024 відмовлено [PERSON] у прийнятті зустрічного позову. Ухвалою від 13 січня 2025 року закрито підготовче та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 11 лютого 2025року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №155/1970/24 за позовом адвоката Богоноса Ігоря Михайловича, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та справі №155/1971/24 за позовом адвоката Богоноса Ігоря Михайловича, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. що перебувають у провадженні Горохівського районного суду Волинської області. Ухвалою від 03 липня 2025 року за заявою представника позивача відновлено провадження у справі, витребувано докази. Ухвалами від 11 серпня 2025 року та від 21 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача про зупинення провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте до суду надійшла заява від представника позивача у якій останній просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. 21 жовтня 2025 року представник відповідач адвокат Богонос І.М. подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, приходжу до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.05.2023 серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.15). Згідно свідоцтва про шлюб від 12.07.2023 серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Сенкевичівської селищної ради Горохівського району Волинської області 12.07.2013 року [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] зареєстрували свій шлюб (а.с.16). Із копії спадкової справи заведеної приватним нотаріусом №135 до майна померлого [INFO] [PERSON] розпочатої 28.09.2023 року, інші спадкоємці, окрім позивача, які належним чином прийняли спадщину відсутні. [PERSON] належним чином прийняла спадщину. Заповіти від імені спадкодавця не посвідчувались (а.с.35-48). Окрім того судом також встановлено що, [INFO] померла [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Сенкевичівської селищною радою Горохівського району Волинської області, 17.05.2011 (а.с.12). Відповідно до довідки Городищенської сільської ради №361 від 28.09.2023 року будинок з погосподарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , значиться за [PERSON] , яка померла [INFO] та до дня смерті проживала разом із внуком [PERSON] . Від імені спадкодавця [PERSON] посвідчувались заповіти 11.05.1994 за №19, 15.10.1999 за №15, 23.12.2002 за №154 та 09.02.2011 за №05, які не змінені і не скасовані (а.с.11). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа по смерті [PERSON] яка померла [INFO] не заводилась (а.с.36). Позивачу [PERSON] приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області своєю постановою №01-16/53 від 26.04.2024 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої був, її внук [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.9, 10). Отже, [PERSON] був спадкоємцем за заповітом на майно померлої баби [PERSON] , однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Тобто, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В ході розгляду справи, представником відповідача було долучено копію рішення Горохівського районного суду Волинської області у справі №155/1970/24 від 19.03.2025 року, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та визначено додатковий строк терміном в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того, представником відповідача було долучено копію ухвали Горохівського районного суду Волинської області від 01.07.2025 року, якою було відмовлено у виправленні описки, оскільки строк визначений судом у рішенні (справа №155/1970/24 від 19.03.2025 року), який представник позивача вважав опискою, не є механічною чи граматичною помилками, оскільки був визначений у відповідності до вимог ЦПК України, а відтак не є опискою в судовому рішенні, в розумінні вимог ст.269 ЦПК України. На виконання ухвали від 03 липня 2025 року приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області Волошиним С.А. було повторно надано копію спадкової справи №135 до майна померлого [INFO] [PERSON] розпочатої 28.09.2023 року, відповідно до якої відомості про звернення відповідача [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (окрім поданої 04.06.2024 року) відсутні (155-168). Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач [PERSON] належним чином спадщини після смерті сина [PERSON] не прийняла. Судом було визначено для [PERSON] додатковий строк терміном один місяць для прийняття спадщини, однак відповідач і такий строк пропустила та не звернулась до нотаріуса із відповідною заявою у визначений судом строк. Водночас судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги до майна померлого [INFO] чоловіка [PERSON] та належним чином прийняла спадщину відповідно до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України. Згідно ч.2 та ч.3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкодавець [PERSON] за життя володів житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , який за заповітом успадкував після смерті баби [PERSON] однак за життя не оформив свої спадкові права. Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові 350/1850/17 від 31.08.2020, який враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, факт того, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформив свого права на спадкове майно після баби не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у його спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищезазначене, відсутність у спадкодавця [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок після смерті баби [PERSON] не є перешкодою для реалізації позивачкою [PERSON] права на прийняття спадщини після смерті останнього. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив свого права на спадкове майно після смерті матері. Виходячи зі встановлених судом фактичних обставин справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, беручи до уваги позицію відповідача висловлену в заяві її представника від 21.10.2025 року, суд вважає, що позов є обґрунтованим, доводи позивача знайшли своє підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved