Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

У березні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 20 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №372. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначила, що сімейне життя сторін не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Наразі сторони не проживають спільно, не ведуть спільно побут, тобто їхній статус одружених суперечать ознакам сім`ї. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач просила не змінювати прізвище. 25 березня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22 квітня 2025 року відповідачем було подано до суду заяву про надання строку на примирення, в якій просив надати йому та позивачу строк на примирення протягом 6 місяців, на час примирення зупинити провадження по справі, просив розглянути дане клопотання без його участі та задовольнити. 23 квітня 2025 року ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова клопотання відповідача про надання строку для примирення було задоволено, надано сторонам термін для примирення строком на шість місяців, провадження по справі зупинено до закінчення строку для примирення. 24 жовтня 2025 року ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова у зв`язку із закінченням строку для примирення, наданого сторонам по справі, було поновлено провадження у справі. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та позивача, в якій зазначив, що можливості зберегти сім`ю немає, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, відзив не подав, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд за його відсутності не подавав. Відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки\~в судове\~засідання відповідача,\~повідомленого належним\~чином,суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Сторони по справі з 20 квітня 2013 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 20 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №372. Під час державної реєстрації позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9). Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди сторін на сімейне життя, обов`язків подружжя один перед одним, сторони не проживають спільно, спільне господарство не ведуть. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання надалі іменуватися прізвищем [PERSON] . З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved