Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача Представник адвокат Андрущенко М.В. в інтересах позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішенння. В обґрунтування заяви посилається на те, що 29 вересня 2025 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області ухвалено рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (надалі, по тексту ТОВ «Іннова Фінанс») до [PERSON] про стягнення заборгованості. Судом ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за кредитним довогором в сумі 32 160 грн 00 коп та 2\~422 грн 40 коп судового збору. Просить суд ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача вирати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Заочним рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської від 13 жовтня 2025 року позов ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики в розмірі 32 160 гривні 00 копійок та 2\~422 гривні 42 копійок судового збору (а.с.74-82). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до\~частини 1статті\~270\~ЦПК України,\~ суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо: 1)\~стосовно певної\~позовної вимоги,\~з приводу\~якої сторони\~подавали докази\~і давали\~пояснення,\~не ухвалено\~рішення; 2)\~суд,\~вирішивши питання\~про право,\~не зазначив\~точної грошової\~суми,\~присудженої до\~стягнення,\~або майно,\~яке підлягає\~передачі,\~або дії,\~що треба\~виконати; 3)\~судом не\~вирішено питання\~про судові\~витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430\~цього Кодексу. Відповідно до положень частини 3\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати\~без повідомлення учасників справи. Частиною 13\~статті 7 ЦПК України\~визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З огляду на вищенаведене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно із частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною третьою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Так, судом встановлено, що представник ТОВ «Іннова Фінанс» адвокат Андрущенко М.В. у заяві про ухвалення додаткового рішення просив суд стягнути із відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничудопомогу адвокат Андрущенко М.В. надав копію договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025, акт №3432701263 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 від 06.05.2025, заявку про надання послуг 3432701263 від 06.10.2025. Таким чином, витрати ТОВ «Іннова Фінанс» на професійну правничу допомогу при розгляді справи за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості обґрунтовано, визначено саме у розмірі 5000,00 грн, що відповідає умовам договору про надання правничоїдопомоги та підтверджено відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд вважає, що заява представника ТОВ «Іннова Фінанс» - адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved