Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

16.07.2025 представник ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит Капітал" - Усенко М.І. подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 102806138 від 05.01.2021 в розмірі 42720,00 грн. та судові витрати у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 05.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №102806138 відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Вказує, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, тому станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 42720,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 12000,00 грн.; заборгованість за процентами 30720,00 грн. Вказує, що 13.05.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №71-МЛ/Т. Відтак, компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № 102806138 від 05.01.2021, що і зумовило звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 18.07.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позовну заяву не подавала. 28.10.2025 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 05.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №102806138 відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти. Як видно з матеріалів справи, відповідачу було перераховано кошти, що підтверджується платіжним дорученням про успішне перерахування коштів за кредитним договором №102806138 від 05.01.2021 (а.с.24 зворотня сторона). Встановлено, що через невиконання своїх зобов`язань, заборгованість відповідача перед позивачем становить 42720,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 12000,00 грн.; заборгованість за процентами 30720,00 грн. 13.05.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №71-МЛ/Т. Відтак, компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № 102806138 від 05.01.2021 в сумі 42720,00 грн. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. А згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 102806138 від 05.01.2021 в розмірі 12000,00 грн. та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025; детальним описом наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 06.07.2025; актом № 1243 надання послуг від 06.07.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а й самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе надання усної консультації з вивченням документів для подання та складення позовної заяви, в сумі 8 000 грн. є завищеним, враховуючи категорію, складність справи, судове засідання якої було проведено без участі сторін. А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 4 000 грн.

Outcome: approved