Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

у серпні 2025 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (надалі - позивач) звернулось до суду з цим позовом, у якому, окрім основної вимоги просив також стягнути з [PERSON] (надалі - відповідач, Позичальник) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та на правову допомогу - 7 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 березня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (надалі - Кредитодавець, Первісний кредитор) та [PERSON] укладений кредитний договір № 546689846 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором MNV48A2D. Відповідно до п. 2.1. договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 8 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій відповідача, 19 грудня 2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало грошові кошти в сумі 8000,00 грн на банківську карту відповідача № [NUMBER] що, окрім іншого, є доказом прийняття Позичальником пропозиції Кредитодавця, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та виконанням зобов`язання останнім. 28 листопада 2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 підписали Реєстр прав вимоги № 228 від 09 травня 2023 року, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 10 жовтня 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу № 10/1024-01 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 10 жовтня 2024 року до Договору факторингу № 10/1024-01, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04 червня 2025 року за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 37 569,60 грн. Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі боржників № б/н від 04 червня 2025 року до позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників. Позивач указує, що у період відступлень права грошової вимоги до іідповідача по Кредитному договору між кредиторами, розмір суми боргу за Кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у Реєстрах прав вимог (Реєстрі боржників). Витяги з кожного Реєстру прав вимог (Реєстру боржників), відповідно до якого відступалося право вимоги по Кредитному договору. ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивач не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 37 569,60 грн, яка складається з: 8 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 29 569,60 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Постановленою суддею ухвалою від 27 серпня 2025 року позовна заява залишена без руху, надано позивачеві строк на усунення недоліків позову. Постановленою суддею ухвалою від 04 вересня 2025 року позовна заява з усунутими недоліками прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. 01 жовтня 2025 року відповідачем через представника, адвоката Береста О. М. подано відзив на позов. У відзиві представник відповідача просить відмовити у позові в частині процентів. Зазначає, що сторона відповідача не заперечує, що між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладений договір у електронній формі, у якому узгоджені істотні умови договору, які Кредитодавцем виконано, однак, відповідач свої зобов`язання не виконав та не повернув отримані кошти в обумовлений сторонами у договорі строк, а тому з нього підлягають стягненню на користь позивача суми заборгованості за договором в розмірі 8 000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу. Водночас, відповідно до п.2.3 умов Договору Кредитної Лінії № 546689846 від 09 березня 2023 року, «Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 8 000,00 грн одразу після підписання Договору, при цьому орієнтовна дата повернення якого є 08 квітня 2023 року. Пунктом 8.3.1 Договору передбачено надання кредиту (дисконтний період кредитування) у розмірі 8 000,00 грн, строком на 30 днів, тобто до 08 квітня 2023 року. Згідно з п.8.8. цього ж Договору, для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п.2.3 Договору за перші 30 днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту становить 9 200,00 грн, та буде включати в себе загальні витрати у вигляді процентів за користування Кредитом в розмірі 1 200,00 грн та суму Кредиту в розмірі 8 000,00 грн. Таким чином, правові підстави для стягнення відсотків, нарахованих після 08 квітня 2023 року відсутні, тому з відповідача окрім тіла кредиту підлягає стягненню сума заборгованості за відсотками у розмірі саме 1 200,00 грн, що прямо визначено в умовах Договору, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити. Вказує, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 593,72 грн та зменшити розмір витрат на правову допомогу до 3 000,00 грн, що буде відповідати принципу розумності. 03 жовтня 2025 року позивачем подано відповідь на відзив, згідно з якою сторона позивача вказує, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». У матеріали справи долучено виписку з особового рахунку боржника, яка є належним та допустимим доказом відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань відсотків, що свідчить про його сумлінне ставлення до своїх прав та обов`язків як нового кредитора. Нарахування відсотків за користування Кредитом відображені в наданих розрахунках відбувались згідно з погодженими умовами Кредитного договору № 546689846 від 09 березня 2023 року. Вказав, що умови договору встановлюють дисконтний та загальний період нарахування процентів, розміри процентів, що застосовуються протягом дисконтного та загального періодів. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» здійснювало нарахування відсотків у межах строку визначених кредитним договором. Також у відповіді на відзив наводить розрахунок витрат на правову допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечив проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач, його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали відзив на позов, у якому не просили про розгляд справи у їх відсутність. Водночас, зважаючи на обізнаність відповідача та його представника про дату, час та місце судового розгляду справи, надання представником відповідача відзиву, в якому сторона відповідача не зазначає про необхідність вчинення процесуальних дій, які б свідчили про необхідність відкладення розгляду справи (витребування доказів, долучення доказів, зазначення бажання надати особисті пояснення у справі, тощо), не використання стороною відповідача права на явку в судове засідання, неповідомлення суду про причини неявки, суд вважає, що неявка сторони відповідача не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами та з урахуванням доводів позову, відзиву, відповіді. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши доводи позовної заяви, відзиву, відповіді, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 09 березня 2023 року від імені [PERSON] (електронна адреса: [INFO] ) подано заявку до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на отримання грошових коштів у кредит на суму 8 000,00 грн зі строком кредиту 30 днів. Платіжний засіб [PERSON] указано: картка, номер [NUMBER] /а.с.20/. 09 березня 2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», як Кредитодавцем, та [PERSON] , як Позичальником, в електронній формі, шляхом підписання Кредитного договору відповідачем з застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV48A2D, введеного 09 березня 2023 року о 9:03:03 год, відправленого на номер телефону [NUMBER] , укладено договір кредитної лінії № 546689846 /а.с. 26, зворот-30/, згідно з п. 2.1-2.5 якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 8 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила). Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 8 000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого 08 квітня 2023 року. Другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору. За п. 3.1, 3.2 Кредитного договору Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п. 3.3 Кредитного договору для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1 200 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. Відповідно до п. 5.1.1 Кредитного договору за вибором Позичальника, кожен окремий Транш за цим Договором може надаватися Позичальнику шляхом переказу коштів, який за вибором Позичальника може бути завершено шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок Позичальника відкритий банком Позичальнику, за умови що для ініціювання переказу використані реквізити Платіжної картки [NUMBER], що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе. Згідно з п. 7.1, 7.2 Кредитного договору на момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 08 квітня 2023 року, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Основна сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2., або п. 9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. Договору. За п. 9.1.1.2 Кредитного договору Кредитодавець має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у Заявці на отримання Кредиту, та/або отримання негативної інформації про Позичальника в Бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання Кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання Договору в порядку передбаченому Договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів Позичальником. За п. 9.1.1.7 Кредитного договору Кредитодавець має правоу разі затримання Позичальником сплати частини Кредиту та/або процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту Позичальника. За п.7.3 Кредитного договору проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: 7.3.1. протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; 7.3.2. після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено (п.8.1). Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п.8.2). За п. 8.3, 8.4, 8.6 Кредитного договору протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: 8.3.1. За період від дати видачі Кредиту до 08 квітня 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 182,50 (сто вісімдесят дві цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,50 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка); У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 08 квітня 2023 року проценти нараховуються за ставкою 723,23 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,98 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка). Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. Проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору. Для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 9 200 грн 00 коп. (дев`ять тисяч двісті грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 1 200 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 8 000 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 447,63 % річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 115,00 % від суми першого Траншу (п.8.8 Кредитного договору). Продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних обставин нарахування процентів за ставкою, що застосовується без продовження Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі порядок продовження строку дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору (п.8.10 Кредитного договору). Пунктом 11.1 встановлено строк дії Кредитного договору. Передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. За п. 12.3, 12.4 Кредитного договору за порушення Позичальником строків повернення Кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, Кредитодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення Позичальником зобов`язань за даним Договором, не може перевищувати половину суми Кредиту, одержаної Позичальником за даним Договором. Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Також судом досліджено Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 546689846 від 09 березня 2023 року, який не містить відомостей про окремий від договору підпис зі сторони відповідача /а.с.26/, довідку щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», яка свідчить про направлення та отримання позичальнику одноразового ідентифікатора MNV48A2D /а.с.11/. З наданого суду у копії платіжного доручення № 6bcaf668-3dd6-4e17-a1fb-2988a77d8d48 вбачається, що 09 березня 2023 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» через банк платника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» перераховано [PERSON] (код 3658602335) кошти у сумі 8 000,00 грн на рахунок № [NUMBER] з призначенням платежу: «Переказ коштів згідно договору № 546689846 від 09 березня 2023 року, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» /а.с.13/. З наданого розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вбачається: нарахування Кредитодавцем процентів в розмірі по 40,00 грн щоденно з 09 березня 2023 року по 08 квітня 2023 року; нарахування Кредитодавцем процентів в розмірі по 238,40 грн з 09 квітня 2023 року по 09 травня 2023 року /а.с.39/. 28 листопада 2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (надалі - Фактор) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (надалі - Клієнт) укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором /а.с.59-61/. Внаслідок неодноразового укладення між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (надалі - Фактор) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» додаткових угод до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року строк дії Договору факторингу від 28 листопада 2018 року продовжений до 31 грудня 2024 року /а.с.61, зворот-65/. 09 травня 2023 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» складено протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно з Реєстром № 228 від 08 травня 2023 року, згідно з яким передано відступлення прав до боржників за Реєстром № 228 /а.с.56, зворот/. 31 грудня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» складено акт звірки взаємних розрахунків, яким встановлено повну оплату суми фінансування за відступлення прав вимоги за Реєстром № 228 від 09 травня 2023 року /а.с.56/. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 228 від 09 травня 2023 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за № 540 набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 54668946 від 09 березня 2023 року в сумі 16 590,40 грн, з яких: 8 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 590,40 грн - сума заборгованості за відсотками /а.с.57-58/. З наданого розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» вбачається нарахування відповідачеві процентів в розмірі по 238,40 грн щоденно у період з 10 травня 2023 року по 05 серпня 2023 року /а.с.37-38/. 10 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (надалі - Фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (надалі - Клієнт) укладений Договір факторингу № 10/1024-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором /а.с.53-55/. 14 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» платіжною інструкцією №7504 сплачено за відступлення права вимоги /а.с.50/. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 10 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за № 2125 набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 54668946 від 09 березня 2023 року в сумі 37 569,60 грн, з яких: 8 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 569,60 грн - сума заборгованості за відсотками /а.с.51-52/. 04 червня 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (надалі - Фактор) та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (надалі - Клієнт) укладений Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту /а.с.47-79/. 04 червня 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» складений акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю /а.с.42/, за яким, в тому числі передано Реєстр Боржників від 04 червня 2025 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 04 червня 2025 року до Договору факторингу № 04/06/25-Ю ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за № 11608 набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 546689549 від 09 березня 2023 року в сумі 37 569,60 грн, з яких: 8 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29 569,00 грн - сума заборгованості за відсотками /а.с.45-46/. Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів часткового чи повного виконання відповідачем зобов`язань за договором. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. За п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд висновує, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт укладення договору та невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед Первісним, наступними кредиторами та позивачем, як правонаступниками Первісного кредитора у зобов`язанні, внаслідок чого висновує про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченими відсотками. Перевіривши надані позивачем суду розрахунки заборгованості відповідача умовам Кредитного договору суд вважає їх такими, що відповідають положенням договору в частині розміру, порядку та строку нарахування процентів. Так, розмір основного зобов`язання є доведеним внаслідок визнання його відповідачем та відсутності в матеріалах справи доказів погашення такої на час розгляду справи. Визначаючи розмір заборгованості за процентами за Кредитним договором суд перевірив виписку з особового рахунку [PERSON] /а.с.36/, наданий позивачем та отримані від Первісного та наступного кредитора розрахунки заборгованості умовам самого Кредитного договору з огляду на узгоджений сторонами порядок нарахування процентів та їх розмір, строк, протягом якого таке нарахування проведене. Так, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) вказано, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1451цс16 зазначено, що відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Відносно до цієї справи, що розглядається, суд звертає увагу на узгоджений сторонами договору строк дії Договору - 5 років, а в частині розрахунків - до належного виконання (п.11.1). Також, у Паспорті споживчого кредиту, який є Додатком до Договору № 546689846 та підписаний відповідачем разом з основним договором, сторонами погоджено, що строк кредитування за кредитною лінією становить 1826 днів, що становить 5 років. При цьому суд звертає увагу, що строк повернення кредиту - 08 квітня 2023 року, на який посилається представник позивача є орієнтовною датою повернення першого траншу, про що вказано в Договорі (п.2.3), а п. 8.3.1 Кредитного договору передбачає умови нарахування річних процентів за процентною ставкою 182,50, - 0,50 відсотка за кожен день користування (Дисконтна процентна ставка). П. 8.8. визначає не строк кредитування, а орієнтовну загальна вартість Кредиту у випадку належного виконання умов договору. Пункти 3.1, 3.3 Договору визначає строки Дисконтного періоду та порядок Пролонгації такого періоду. Так, Кредитним договором визначено те, що поняття Дисконтний період кредитування або Дисконтний період визначає період користування Кредитом, протягом якого Позичальник має право отримувати нові Транші у межах встановленого Кредитного ліміту, у тому числі у разі часткового погашення Кредиту протягом строку дії Договору (п.1.1.3). П. 7.3 Договору передбачає порядок сплати процентів протягом дисконтного періоду (не пізніше останнього дня - п.7.3.1) та після його закінчення (щоденно - п.7.3.2). Також, передбачено можливість продовження Дисконтного періоду у випадку вчинення дій, вказаних в п. 3.2 Договору (п.8.3.2). Водночас, умови такого продовження передбачені п. 3.3 Договору та передбачає сплату всіх нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду процентів. Пункт 7.3.2. Договору вказує на те, що після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно на фактичну суму залишку кредиту (п.8.6). На це вказує й п. 8.4 Кредитного договору. Суд убачає з наданих доказів, що кредитні кошти надані відповідачеві одноразовим платежем єдиним траншем та доказів того, що за час з дати видачі кредиту відповідачем подано заяву про продовження дії Дисконтного періоду, або вчинено дії з повернення кредиту, чим спрямовано свою волю на припинення Кредитного договору суду не надано. При цьому п. 7.2 Кредитного договору визначено умови, за яких має бути повернута Основна сума Кредиту, в тому числі - закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору, або дострокового його припинення (п.7.2.1 та 7.2.2). Також договором визначено, що протягом Дисконтного періоду (з отримання кредиту до 08 квітня 2023 року) процентна ставка становить 0,50 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування (п.8.3.1), після закінчення Дисконтного періоду кредитування - 2,98 відсотка день від суми залишку Кредиту за кожний день користування (п.8.4). Відтак суд висновує, що строки, визначені в п.2.3, 8.3.1 та 8.8 умов не є строками кредитування та не можуть свідчити про визначення у договорі строку користування у 30 днів, як на тому наполягає відповідач і сторонами узгоджено строк кредитування саме у 5 років, в той час, як строк у 30 днів стосується Дисконтного періоду та порядку нарахування процентів у період його дії. З наданого суду розрахунку вбачається, що протягом дисконтного періоду Первісним кредитором проценти нараховані за ставкою 0,50 % від суми заборгованості (по 40,00 грн щоденно), а після цього та в межах 1826 днів Первісним та наступним кредитором за ставкою 2,98 % до 10 жовтня 2024 року, тобто в межах та у порядку, передбаченому договором. Відтак, вимоги про стягнення 29 569,60 грн процентів за договором, заявлені позивачем є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином суд висновує, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів підтверджено розмір заборгованості позивача й поданий позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Також у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються, у тому числі, з витрат на правову допомогу, у розмірі 7000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зауважила на тому, які докази, є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18 зроблено такий правовий висновок: «Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката, позивачем надано: довіреність /а.с.31/, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с.32/; договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року /а.с.35/; Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року /а.с.35, зворот/; Додаткову угоду № 25770776113 до Договору про надання правничої допомоги /а.с.34/; акт прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року на суму 7 000,00 грн (2 години складання позовної заяви на загальну суму 5 000,00 грн, 1 000,00 грн - 2 години вивчення матеріалів справи, 500,00 грн - 1 година підготовка адвокатського запиту та 500,00 грн - 1 година підготовки та подачі клопотання) /а.с.33/. Суд ураховує, що доказів на підтвердження сплати позивачем представникові коштів на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн суду не надано. Водночас суд зауважує, що позивач у позовній заяві не заявляв клопотання про надання додаткового строку для подання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, оплати за актом прийому-передачі послуг. Однак суд ураховує й те, що умовами Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 встановлено оплату Клієнтом гонорару в залежності від ухвалення рішення на користь Клієнта та звільнення Клієнта від оплати Гонорару у випадку рішення не на його користь. Разом з тим, у питанні критеріїв, які застосовуються при визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд дотримується висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, Верховний Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, Європейський суд з прав людини, у п. 80 Рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) вказав, що відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру, у п. 34 Рішенні у справі «Гімадуліна та інші проти України» (Заяви №№ 30675/06, 30785/06, 32818/06, 34468/06 та 49001/06), яке набуло статус остаточного 20 березня 2010 року, та у п. 268 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04), яке набуло статус остаточного 02 червня 2014 року, п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11) від 26 лютого 2015 року нагадав, що відповідно до його практики заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. У п. 154 Рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» судом висвітлене нагадування, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, пункт 2 правила 60 Регламенту передбачає, що будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має зазначати конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково. Також вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову, задоволення судом позовних вимог частково, проведення у справі одного судового засідання з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд убачає наявність підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу, з 7 000,00 грн до 3 000,00 грн, оскільки розмір витрат на правову допомогу є вочевидь не співмірним ціні позову та не розумним. Також позивач просив стягнути з відповідача 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн стягується з відповідача. При цьому, нормами ст. 142 ЦПК України передбачено можливість повернення 50 відсотків позивачеві судового збору у випадку визнання позову, в той час, як у цій справі позов визнається частково, а тому підстав для стягнення з відповідача 50 % сплаченого судового збору та повернення позивачеві іншої частини суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved