Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 30.03.2022 між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом №53. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.03.2022 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом №53. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач вказує, що після укладення шлюбу спільне життя подружжя не склалося. Відносини супроводжувалися постійними непорозуміннями, конфліктами та відсутністю підтримки. З осені 2024 року сторони фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Відповідачка ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку. Позивач вважає, що подальше подружнє життя є неможливим, а примирення виключене. За викладених обставин позивач і звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, згідно змісту позову, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, приймаючи до уваги думку позивача та оскільки відповідач повідомлялась належним чином про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов суду не направила. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 30.03.2022 між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що здійснено актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно 19.07.2025. В судовому засіданні встановлено, що сторони дітей не мають. Подружжя шлюбно сімейних відносин не підтримує, спільного господарства вони не веде, проживає окремо тривалий час. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки, вважає, що примирення виключене. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних стосунків тривалий час, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved