Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Головне Управління Пенсійного фонду України у Одеській області звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] [INFO] , 18.04.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 105 8-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Розпорядженням від 24.04.2023 року [PERSON] призначено пенсію за віком у розмірі 4396,69 грн. В подальшому Головним управлінням, в порядку контролю перевірено правильність прийнятого рішення від 22.06.2023 року. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, встановлено що, до страхового стажу безпідставно зараховано період роботи з 13.05.1991 року по 01.12.1999 року. В трудовій книжці [NUMBER] від 01.09.1980 року за період роботи з 13.05.1991 по 01.12.1999 відсутній запис про реорганізацію підприємства та виправлено дату наказу на звільнення. Вказаний період роботи зараховано до страхового стажу на підставі показання свідків. Згідно запису в трудовій книжці, Відповідача та свідків зараховано на роботу до Любашівського Ветсанзаводу, а запис про зарахування та звільнення засвідчено печаткою ВАТ Любашівського заводу кормових домішок. Документ про реорганізацію підприємства відсутній. Крім того свідки підтверджують стаж роботи [PERSON] , що не відповідає паспортним даним Відповідача. Свідок [PERSON] підтверджує роботу Відповідача по 01.12.1999, тоді як згідно запису в трудовой книжці [NUMBER] від 26.02.1989 працював на вказаному підприємстві по 27.08.1999. Отже, за даним документам відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 13.05.1991 по 01.12.1999 до страхового стажу Відповідача. Враховуючи вищевикладене, листом від 02.06.2023 № 1500-0304-9/70708 електронну пенсійну справу Відповідача направлено на доопрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Після перевірки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 12.06.2023 винесено рішення № 156050014206 про відмову у призначенні пенсії. Безпідставне призначення пенсії призвело до того, що Відповідач за період з 18.04.2023 по 31.05.2023 отримав суми пенсійних виплат без достатньої на те правової підстави та як наслідок виникла переплата пенсії у розмірі 6301,92 грн. Головним управлінням було надіслано лист Відповідачу за вих. № 1500-0504-8/81539 від 23.06.2023 та повідомлено про надміру виплачені суми пенсійних виплат у розмірі 6301,92 грн. за період з 18.04.2023 року по 31.05.2023 року. Станом на дату складання службової записки кошти не повернуто. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2023 року визначено головуючого суддю Доброва П.В. Ухвалою від "01" жовтня 2023 р відкрито провадження у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 року визначено головуючу суддю (суддю доповідача) Вінську Н.В. Ухвалою від 15.01.2025 року справу прийнято до провадження судді Вінської Н.В, У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач [PERSON] якому направлялась копія ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою, своїм право на подання до суду відзиву не скористався. Інших заяв чи клопотань до суду від сторін не надходило. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.04.2023 року [PERSON] [INFO] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 105 8-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Рішенням №156050014206 від 24.04.2023 року [PERSON] призначено пенсію за віком у розмірі 4396,69 грн. В подальшому Головним управлінням ПФУ в Одеській області в порядку контролю перевірено правильність прийнятого рішення від 24.04.2023 року. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, було встановлено відсутність підстав для зарахування до пенсійного стажу [PERSON] періоду роботи з 13.05.1991 по 01.12.1999 року. Враховуючи вищевикладене, листом від 02.06.2023 № 1500-0304-9/70708 електронну пенсійну справу Відповідача направлено на доопрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Після перевірки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 12.06.2023 винесено рішення № 156050014206 про відмову у призначенні пенсії. Безпідставне призначення пенсії призвело до того, що Відповідач за період з 18.04.2023 по 31.05.2023 отримав суми пенсійних виплат без достатньої на те правової підстави та як наслідок виникла переплата пенсії у розмірі 6301,92 грн. Головним управлінням ПФУ в Одеській області було сформовано лист [PERSON] зареєстрований за вих. № 1500-0504-8/81539 від 23.06.2023 року яким повідомлено про надміру виплачені суми пенсійних виплат у розмірі 6301,92 грн. за період з 18.04.2023 року по 31.05.2023 року. Відомостей про направлення вказаного листа відповідачу, та відомостей про отримання вказаного листа [PERSON] матеріали справи не містять. Відповідно до статті 50 Закону №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону №1058-IV та статтею 103 Закону №1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017). Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Згідно із ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Так, матеріалами справи не доведено, що виплата пенсії [PERSON] , в сумі 6301,92 грн сталася внаслідок рахункової помилки, подання Відповідачем документів, які не відповідають вимогам закону та той факт, що Відповідач, звертаючись із заявою про призначення йому пенсійних виплат діяв недобросовісно. Правовою позицією Верховного Суду України 22.01.2014 р. за результатами розгляду справи № 6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Крім того, правовою позицією Верховного Суду України від 02.07.2014 р. за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Безпідставне зарахування пенсійного стажу відповідача внаслідок уважності відповідального працівника ПФУ, не є рахунковою помилкою в розумінні ст. 1215 ЦК України, яка надає право витребування у останнього переплати пенсійних виплат. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.01. 2014 р. (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана -довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, матеріалами справи не доведено факту недобросовісного набуття Відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою та не встановлено наявності рахункової помилки, отже, відповідно до статті 1215 ЦК України, поверненню зазначена сума не підлягає. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в задоволенні позову покладається на позивача.

Outcome: dismissed