Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

12.02.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ ФК ЄАПБ) звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договорами кредиту (позики) в загальній сумі 89 948,59 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 19.12.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит (індивідуальна частина). За умовами цього договору відповідачем отримано на банківський картковий рахунок грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Кредитні кошти за договором № 103986638 від 19.12.2021 надано у користування на 15 днів, тобто до 03.01.2022. Згідно з умовами договору за користування коштами позичальник сплачує проценти, які встановлені у фіксованій ставці в розмірі 0,63%. Крім того, договором встановлена стандартна (базова) ставка за користування кредитом на рівні 5,00% від залишку кредиту. Позичальник взяв на себе зобов`язання сплатити кредитодавцю одноразову комісію за надання кредиту в грошовому розмірі 660,00 грн. або 5,50% від суми кредиту одноразово. Відповідач у справі отримав грошові кошти на певний строк зі сплатою процентів та комісії, але належним чином не виконував своїх зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України та умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальній сумі 33 242,95 грн., яка включає крім боргу за основною сумою кредиту в розмірі 10 625,00 грн., також 21 957,95 грн. нарахованих та несплачених процентів і 660,00 грн. одноразової комісії. Також 19.12.2021 відповідачем через мобільний застосунок у програмі MoneyBOOM Loyal у особистому кабінеті із застосуванням отриманого одноразового електронного ідентифікатора підписано з ТОВ Інфінанс договір позики (на умовах фінансового кредиту). Кошти за договором позики № 0951430215/1 від 19.12.2021 в сумі 4 000,00 грн. перераховані на безпосередньо вказані споживачем реквізити банківської платіжної картки останнього. Строк позики - 10 днів. Повернення позики зі сплатою процентів за договором повинні бути здійснені позичальником до 29.12.2021. Процентна ставка за користування коштами становить 1,75% за один день у межах встановленого у договорі строку позики за умови належного виконання позичальником своїх договірних зобов`язань. В іншому разі - процентна ставка встановлена на рівні 3,5% за один день користування кредитом. Попри належне виконання своїх зобов`язань позикодавцем, позичальник не повернув суму грошових коштів та нараховані проценти (період не вказано у позовній заяві); загальний борг позичальника - 22 799,98 грн., з яких 3 999,98 грн. - основна сума та додатково 18 800,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами. 06.12.2021 між відповідачем і ТОВ Фінансова компанія Інвеструм укладено кредитний договір № 05004-12/2021 в аналогічний до зазначеного вище спосіб із використанням електронного ідентифікатора, надісланого на мобільний номер телефону позичальника. Сума кредиту - 4 000,00 грн. Кредитні кошти надані на строк 20 днів, тобто до 25.12.2021. Процентна ставка за користування коштами - 0,50% на добу (п.1.3. договору). Позивач наголошує, що відповідно до п.1.7. договору на правовідносини сторін за цим договором не поширюється дія Закону України Про споживче кредитування. Відповідач лише частково виконав свої договірні зобов`язання, допустивши виникнення боргу перед кредитодавцем на загальну суму 9 200,00 грн., з яких борг за тілом кредиту становить 4 000,00 грн. та 5 200,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. 28.12.2021 [PERSON] на підставі індивідуальної частини кредитного договору № 3700510822/756057 із ТОВ Кредитна установа Європейська кредитна група укладено електронний правочин, за умовами якого відповідачу надано в користування на строк 15 днів фінансовий кредит в сумі 3000,00 грн. Кінцева дата повернення кредитних коштів - 20.12.2021. Процентна ставка - фіксована, 2,5% на добу. Ні тіла кредиту, ні відсотків позичальник не повернув, допустивши виникнення боргу перед кредитодавцем на загальну суму 7 050,00 грн., з яких 4 050,00 грн. - несплачені проценти. Того ж самого дня відповідачем укладено кредитний договір № 64102 з ТОВ Фінансова компанія Авіра Груп. Сума кредиту - 3 000,00 грн.; строк кредитування - 7 днів з умовою сплати процентів позичальником із розрахунку 3,5% від суми кредиту на одну добу або 735,00 грн. за весь строк користування коштами Кінцевий строк повернення кредиту з процентами - 03.01.2022, на що вказує Додаток № 1 до відповідного договору. Позичальник заборгував за цим договором у загальному розмірі 7 020,00 грн., з яких 3 000,00 грн. складає неповернута сума кредиту, 3 570,00 грн. - борг за нарахованими процентами, а також 450,00 грн. - одноразова комісія (позивач не уточнює цільове призначення цього платежу). 01.12.2021 між ТОВ Селфі кредит та [PERSON] укладено договір №135015 про надання споживчого кредиту, розмір якого склав 3 000,00 грн.; процентна ставка - фіксована в розмірі 1,90% за один день користування кредитним коштами. Знижена процентна ставка у розмірі 0,01% застосовується лише за наявності певних умов, що визначені п.1.5.2. цього договору, тобто при наявності фактів повного погашення позичальником у межах строку кредитування тривалістю 20 днів кредитного боргу або здійснення споживачем продовження строку кредитування власне за його ініціативою. Тим не менше, позичальник своїх зобов`язань за цим договором взагалі не виконував, чим створив виникнення боргу перед кредитодавцем на загальну суму 5 565,00 грн., з якої повна сума тіла кредиту та 2 565,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами. Насамкінець позивач стверджує про отримання [PERSON] кредитних коштів в АТ ОТП БАНК згідно з умовами кредитного договору від 06.12.2020 № 2034919642 на суму 16 698,00 грн. під час придбання у ТОВ Комфі Трейд товару, а саме мобільного телефону IPhone XR 64Gb Black, з щомісячною сплатою процентів у певних розмірах відповідно до орієнтовного графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту (Додаток № 1 до паспорту споживчого кредиту). Борг відповідача за цим договором загалом становить 5 070,66 грн., з яких 1,08 грн. - заборгованість за нарахованими процентами та 5 069,58 грн. - основна сума (тіло) кредиту. Позивач наголошує, що на підставі укладених від різні періоди договорів факторингу з первісними кредиторами придбав за плату права вимоги за всіма договорами кредиту (позики), про які йдеться у позові. В добровільному порядку відповідач не погашає суму заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити, провівши судовий розгляд без участі свого представника. Не заперечив щодо можливості ухвалення судом заочного рішення. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.02.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заочним рішенням суду від 22.05.2025 позов ТОВ ФК ЄАПБ задоволено повністю. Ухвалою суду від 14.07.2025 поновлено пропущений з поважних причин строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду в цій справі, яке скасоване за заявою представника відповідача Пузіна Д.М. ухвалою від 01.08.2025. Судові засідання неодноразово відкладалися з метою надання можливості сторонам у справі та їх представникам реалізації визначених законом процесуальних прав. Ухвалою суду від 30.09.2025 задоволено заяву представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, проте не скористався таким правом. В судовому засіданні 28.10.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. У заяві про перегляд заочного рішення суду в цій справі стороною відповідача зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факти перерахування кредитних (позикових) коштів позичальнику [PERSON] за всіма договорами, крім укладеного з АТ ОТП БАНК договору № 2034919642 від 06.12.2020. Про відступлення кредиторських вимог на користь ТОВ ФК ЄАПБ позичальника не було повідомлено, хоча й не вказує правові наслідки такої бездіяльності для самого відповідача. Наголошує, що додані до позовної заяви роздруковані копії електронних договорів не містять підпису позичальника, у справі немає доказів перерахування кредитних коштів позичальнику на банківські карткові рахунки останнього, як і доказів належності таких рахунків останньому. На переконання представника відповідача, позивач може підтвердити фактичне перерахування кредитних коштів винятково за допомогою виписок із банківських рахунків відповідача. Узагальнено ставить під сумнів відповідність паперових копій електронних договорів їх оригіналам, висловивши одночасне прохання про витребування судом електронних варіантів кредитних (позикових) договорів та оригіналів усіх договорів факторингу, стороною яких виступає ТОВ ФК ЄАПБ із посиланням на приписи ч.6 ст.95 ЦПК України. У заяві ТОВ ФК ЄАПБ від 08.07.2025 із запереченнями на заяву про перегляд заочного рішення суду позивач зазначає, що [PERSON] підписувала кредитні договори з первісними кредиторам із використанням електронних одноразових ідентифікаторів після подання заявок через вебсайти цих кредиторів про отримання грошових коштів. Наголошує, що електронний документ необхідно відрізняти від його електронної копії. Збережений електронний документ можна легко переносити на різні носії. Відображення цього документа має таке саме значення як його оригінал згідно приписами ч.3 ст.99 ЦПК України. Сторона відповідача по суті неправомірно перекладає на ТОВ ФК ЄАПБ обов`язок щодо доказування фактів нібито перерахування кредитних коштів на банківські карткові рахунки позичальника, який володіє доступом щодо руху коштів на цих рахунках на відміну від інших осіб. Факт відсутності доказів повідомлення відповідача про відступлення первісними кредиторами своїх вимог до позичальника [PERSON] жодним чином не перешкоджало відповідачу виконати взяті на себе грошові зобов`язання на користь усіх попередніх кредиторів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи відповідач уклав 19.12.2021 договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) з ТОВ «Мілоан» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора R63569. Грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. перераховані на банківську платіжну картку відповідача за № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення № 36823551 (а.с.18). Кредит надано на строк 15 днів за ставкою 0,63%. За надання кредиту договором (п.1.5.1.) передбачено сплату позичальником одноразової комісії в розмірі 660,00 грн. або 5,50% від суми наданого кредиту. Згідно з Додатком № 1 до вказаного договору (а.с.16) за користування кредитними коштами у період з 19.12.2021 до 02.01.2022 включно споживач повинен сплатити 1 134,00 грн. процентів (75,6грн/день) та одноразової комісії в узгоджених розмірах. Інших відомостей про розмір належних до сплати процентів відповідний додаток до договору не містить. Водночас, згідно з п.1.6. договору передбачена інша ставка нарахування процентів: денна (стандартна) процентна ставка - 5,00% від залишку кредиту; проценти за понадстрокове користування позикою - 5,00%/день. Суд зазначає, що відповідно до пп.2.2.1., 2.3.1.2 договору проценти за стандартною процентною ставкою нараховуються позичальнику в разі продовження користування коштами після закінчення строку кредитування автоматично та щоденно, але не довше 60 календарних днів після закінчення первісного строку кредитування. Однак відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку ТОВ Мілоан (а.с.24) відповідачу у проміжок часу з 19.12.2021 до моменту відступлення 16.07.2024 на користь ТОВ ФК ЄАПБ здійснено нарахування комісії за управління та обслуговування кредиту відповідно до пп.2.3.1.1. договору. При цьому, продовження строку кредитування повинно здійснюватися відповідно до розділу 6 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ Мілоан, яких до матеріалів справи позивачем не додано. Для пролонгації строку кредитування позичальник повинен вчинити дії згідно з цим розділом та сплатити комісію за управління і обслуговування кредиту. Із вказаного вище розрахунку вбачається, що нарахування цього окремого виду комісії здійснено вперше 03.01.2022. Надані позивачем докази не дозволяють суду з`ясувати, за які конкретно послуги кредитодавця позичальнику нараховано суми комісії за управління та обслуговування кредиту. Водночас, на підставі ч.5 ст.12 у\~чинній на\~час укладення\~договору між\~сторонами редакції\~Закону України\~Про споживче\~кредитування від\~15.11.2016\~№ 1734-VIII\~(далі\~-\~Закон №\~1734)\~відповідні умови\~кредитного договору\~в частині\~нарахування комісії\~за управління\~та обслуговування\~кредиту судом\~вважаються нікчемними. Зважаючи на такі обставини та враховуючи усі фактично сплачені відповідачем грошові кошти за умовами договору розмірі заборгованості [PERSON] підлягає перерахунку із врахування продовження строку дії кредитного договору на підставі пп.2.3.1.2. При цьому, суд виходить із того, що фактично сплачені різними частинами грошові кошти в рахунок одноразової комісії за управління та обслуговування кредитом підлягають згідно з встановленою ст.19 Закону №1734 черговістю зарахуванню у рахунок погашення простроченої основної суми (тіла) кредиту. На автоматично пролонгований на 60 календарних днів строк кредитування із розрахунку 5,5%/день припаде 3 600,00 грн. (12000х0,055х60 = 600х60). Впродовж первісного та продовженого строку кредитування згідно з умовами договору позичальнику належало сплатити 4 734,00 грн. процентів (1134,00+3600,00). Сплачені позичальником грошові кошти з метою повернення тіла кредиту та неправомірно нарахована і сплачена комісія за управління та обслуговування цим кредитом сукупно дорівнюють 2041,00 грн.; фактично сплачені проценти - 736,00 грн. Відтак, непогашений [PERSON] борг за кредитним договором становитиме 13 957,00 грн., з якого 9 959,00 грн. - за тілом кредиту (12 000,00-2041,00) та 3 998,00 грн. процентів (4 734,00-736,00). Суд також вважає, що первісний кредитор, як сильніша сторона у кредитному договорі, мав подбати про документальне підтвердження і належне закріплення умовами договору щодо деталізації конкретного переліку послуг, за які позичальнику встановлено одноразову комісію за видачу кредиту в розмірі 660,00 грн. Навпаки, із матеріалів справи не зрозуміло, суть цієї комісії з юридичної та економічної позицій та нікчемність умов договору про сплату цього платежу на підставі ч.5 ст.12 Закону № 1734. 19.12.2021 між ТОВ Інфінанс та відповідачем також укладено договір позики № 0951430215/1 (на умовах повернення фінансового кредиту). Сума позики склала 4 000,00 грн., строк позики - 10 днів. Процентна ставка - фіксована, 1,75% за день користування грошовими коштами або 70,00 грн/день. Дата повернення позики - 29.12.2021. Розміри процентів за користування позикою при умові неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань з повернення позики - 3,5%. У Додатку №1 до цього договору не передбачена необхідність сплати позичальником будь-яких інших платежів, крім вказаних у цьому абзаці судового рішення, тобто процентів в загальному розмірі 700,00 грн. (70,00х10). Позивач зазначає, що відповідачем не повернуто 3 999,98 грн. основної суми позики та допущено виникнення боргу за нарахованими процентами на суму 18 800,00 грн. Разом - 22 799,98 грн. Із доданої до матеріалів справи копії оферти, яка підписана позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором 512w8n 19/12/2021 (а.с.36), порядок нарахування позичальнику процентів регулюється п.7 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ Інфінанс, які позивач до матеріалів справи не додав. Активного посилання на інтернет-ресурс для ознайомлення суду зі змістом цих Правил оферта позичальника не містить. Доказом фактичного перерахування первісним кредитором грошових коштів позичальнику виступає копія долученої позивачем квитанції № 126070541 від 19.12.2021 (а.с.37) із зазначенням реквізитів банківської платіжної картки одержувача [NUMBER] Згідно з розрахунком первісного кредитора за договором позики від 19.12.2021 [PERSON] 29.12.2021 сплачено не ідентифікований платіж в сумі 770,01 грн. (а.с.43) у графі із записом пролонгація. Водночас, доказів щодо наявності пролонгації, її умов та фактичної реалізації в спірних правовідносинах між сторонами ТОВ ФК ЄАПБ суду не надано, так само як і правомірності нарахування та періоду цього нарахування процентів позичальнику після 29.12.2021. На підставі проведеного судом перерахунку сплачений позичальником платіж в сумі 770,01 грн. підлягає зарахуванню у рахунок погашення основної суми (тіла) кредиту, яка становитиме 3 299,00 грн. (4 000,00-770,01). Доказів належної сплати позичальником нарахованих процентів в межах погодженого строку кредитування на суму 700,00 грн. відповідачем не надано. Непогашений борг [PERSON] та відповідним договором становитиме 3 999,99 грн. (3299,00+700,00), який необхідно стягнути, частково задовольнивши позовні вимог ТОВ ФК ЄАПБ в цій частині вимог позивача. З наявної у матеріалах справи копії договору про надання фінансового кредиту № 05004-12/2021 від 06.12.2021 вбачається, що позичальнику, який виступає відповідач у цій справі, строком на 20 днів (до 25.12.2021) надано кредит в сумі 4 000,00 грн. з умовою сплати 0,50% процентів за добу (а.с.49). Позичальник заявами від 25.12.2021, 02.01.2022, 09.01.2022 та 25.01.2022 підтвердив сплату щоразу комісії в сумі 840,00 грн. про відстрочення на 7 календарних днів виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором (а.с.53-56). Позивач не вказує на якій правовій підставі позичальнику відстрочувалися виконання зобов`язань останнього, проте згідно з дослідженими судом п.3.3.4. та 3.3.5. кредитного договору умовами таке відстрочення можливе у межах погодженого строку кредитування або відстрочення виконання вже наявного боргу позичальника. Оскільки строк кредитування закінчився 25.12.2021, а позичальником не повернуто первісному кредитору основну суму з нарахованими процентами, починаючи з 26.12.2021 у відносинах між сторонами існувала винятково можливість відстрочення виконання зобов`язання щодо сплати боргу. Попри це закріплена у п.п.3.3.6. така можливість дозволяла кредитору відстрочити сплату боргу позичальника щонайменше на 15 днів (також відстрочення дозволялося на 30 чи 60 днів). Таким чином, суд не може вважати правомірним сплату [PERSON] процентів за 7 календарних днів відстрочення сплати боргу згідно з поданими заявами від 02.01.2022, 09.01.2022 та 25.01.2022, зарахувавши сплачені кошти у загальній сумі 2 520,00 грн. в рахунок погашення тіла кредиту (840,00х3). Суд також зауважує, що проценти, на які вправі претендувати кредитор у позикових (кредитних) зобов`язаннях, є правомірною платою. Правомірність продовження строку кредитування на 7 днів згідно з побажанням позичальника, що викладене у заяві від 25.12.2021, не викликає в суду жодних сумнівів на предмет відповідності такого положенням п.п.3.3.4. кредитного договору. Враховуючи продовження строку кредитування на 7 днів після 25.12.2021 позичальник взяв на себе зобов`язання здійснити додаткову оплату обчислених процентів за ставкою 0,50%/добу (п.1.3. договору), тобто 140,00 грн. (4000,00х0,005=20х7). Однак суд не може погодитися, що позичальник під час строку кредитування (продовженого на певну кількість днів) повинен сплачувати кредитодавцю будь-які інші проценти, ніж вказані у розділі 1 Предмет та строк дії Договору. За таких обставин, внесений 25.12.2021 [PERSON] платіж в сумі 840,00 грн. зараховується судом у рахунок часткового дострокового повернення позичальником суми (тіла) кредиту. Враховуючи наведене, на користь ТОВ ФК ЄАПБ необхідно стягнути за договором № 05004-12/2021 від 06.12.2021 640,00 грн. боргу за основною сумою кредиту (4 000,00-2 520,00-840,00) та 540,00 грн. боргу за нарахованими відсотками (400,00+140,00). Разом дебіторська заборгованість позивача складе 1180,00 грн. замість заявленої до стягнення з відповідача суми в розмірі 9 200,00 грн., яка відступлена за договором факторингу № 13012023 від 13.01.2023 на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» (а.с.61). Згідно з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 64102 від 28.12.2021 позичальником [PERSON] отримано на умовах строковості та платності 3 000,00 грн. кредитних коштів під 3,5% річних за добу їх використання для власних потреб або 735,00 грн. Строк кредитування-7 днів, який закінчується 03.01.2022 (а.с.86). За цим договором позичальнику нараховано сукупно 7 020,00 грн. боргу, з якого 3 570,00 грн. складають відсотки та 450,00 грн. комісії. Передбачена п.1.5. комісія визначена кредитодавцем саме як комісія за використання системи дистанційного отримання фінансового кредиту, що явно не відповідає вимогам ч.2 ст.8 Закону № 1734. Суд наголошує, що згідно з Додатком №1 до цього ж договору до видів платежів віднесено комісію за надання кредиту, а не використання системи дистанційного обслуговування кредиту. Неясні та нечіткі умови договору повинні тлумачитися на користь слабшої сторони у правовідносинах, що вказує на нікчемність цієї умови договору на підставі положень ч.5 ст.12 Закону № 1734. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] (а.с.92-100) та витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 05.01.2024 №05012024 борг перед кредитодавцем за нарахованими процентами склав 3570,00 грн. Умовами кредитного договору визначено єдиний строк кредитування - 7 днів (п.1.2.). Водночас, п. 2.3. договору визначено, що строк кредитування та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Отже, у кредитному договорі закріплені взаємно суперечливі умови в частині погодженого між сторонами строку кредитування та порядку нарахування процентів, тлумачення яких повинно здійснюватися за найвигіднішими для позичальника умовами, який одноразовим ідентифікатором AV4611 приєднався до розроблених фінансовою компанією правил кредитування. Зважаючи на викладене, суд не може стягнути з відповідача борг за нарахованими процентами поза межами 7-ми денного строку кредитування, зокрема 737,00 грн. В цій частині позову вимоги ТОВ ФК ЄАПБ також підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача [PERSON] сукупно 3735,00 грн. боргу (3 000,00+735,00). Викладені у позовній заяві ТОВ ФК ЄАПБ обставини укладення відповідачем із застосуванням одноразового електронного ідентифікатора R13654 договору про надання фінансового кредиту № 3700510822/756057 від 06.12.2021 та отримання позичальником кредитних коштів від ТОВ Кредитна установа Європейська кредитна група в сумі 3 000,00 грн. на строк 15 днів з умовою їх повернення та сплати процентів із розрахунку 2,5% на добу підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією відповідного договору з Додатком № 1 та паспортом споживчого кредиту та розрахунком боргу за період з 06.12.2021 до 31.12.2024 (а.с.71-73,78). Знову ж таки, суду не доведено на якій правовій підставі позичальнику нараховано, а згодом відступлено новому кредитору 4 050,0 грн. боргу за нарахованими процентами, адже сумарна вартість цих відсотків мала б становити 1 125,00 грн. (3 000,00х0,025х15). Зважаючи на часткове погашення з відповідача на користь ТОВ ЄАПБ необхідно стягнути 3 285,00 грн. боргу, з якого 1 125,00 грн. борг за нарахованими процентами, решта - основна сума (тіло) кредиту. Будь-яких зауважень щодо обставин та істотних умов укладених з відповідачем кредитних договорів від 01.12.2021 № 135015 та № 2034919642 від 06.12.2020 з участю кредитодавців ТОВ Селфі кредит та АТ ОТП Банк під час дослідження наданих позивачем паперових копій цих договорів в суду не виникло. Наведені ТОВ ФК ЄАПБ розрахунки боргу за цими договорами є достовірними та підтверджуються матеріалами справи. Суд погоджується з доводами ТОВ ФК ЄАПБ про обов`язок позичальника [PERSON] довести у спосіб отримання банківських виписок за власними рахунками про рух коштів. Саме відповідач є власником відкритих на її ім`я карткових рахунків, доступ до яких є конфіденційною інформацією згідно з приписами ч.1,2 ст.62 Закону України Про банки та банківську діяльність від 07.12.2000 № 2121-ІІІ. Надані позивачем паперові копії укладених [PERSON] з первісними кредиторами електронних кредитних (позикових) договорів засвідчені належним чином та не вважаються письмовими доказами згідно з вимогами ч.3 ст.100 ЦПК України. Наведені представником відповідача доводи із посиланням на зміст ч.6 ст.95 ЦПК України щодо необхідності витребування судом оригіналів факторингових договорів, стороною яких виступає ТОВ ФК ЄАПБ, та оригіналів кредитних (позикових) договорів обґрунтовані голослівними твердженнями про нібито відсутність у матеріалах справи доказів фактичного перерахування грошових коштів позичальнику на карткові рахунки останнього відхиляються судом, адже відповідна норма процесуального закону стосується лише письмових доказів, до яких укладені [PERSON] із застосуванням одноразового ідентифікатора договори про споживче кредитування не належать. Крім того, представник відповідача фактично не ставить під сумнів відповідність копій факторингових договорів їх оригіналам, намагаючи при цьому умисно затягнути розгляд зазначеної справи по суті. Отож позов у цій справі необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (40,90%) понесені ТОВ ФК ЄАПБ витрати на сплату судового збору при зверненні до суду в розмірі 1 238,45 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial