Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У серпні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 28\~липня 2024\~року між\~банком та\~ [PERSON] укладено кредитний договір ABH0CT155101722184491835, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5 500 грн, строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00% щорічно. [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав у повному обсязі, внаслідок чого станом на 27 серпня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 10\~181,95 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданий кредитом (тілом кредиту) 5\~326,43 грн; загальний залишок заборгованості за процентами 4\~276,81 грн, загальний залишок заборгованості за пенею 578,71 грн. З урахуванням викладеного, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути із [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві, серед іншого, вказав про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судові повістки вручені відповідачу. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін, а також для ухвалення заочного рішення, про що 28 жовтня 2025 року суд постановив ухвалу. Процесуальні дії у справі 01 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали. 10 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 28 липня 2024 року [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» із\~заявою про\~надання послуги\~«Швидка готівка»\~ №ABH0CT155101722184491835\~ (далі\~-\~Заява),\~яка підписана\~електронним підписом\~ (арк. спр.11 на звороті - 12). Відповідно до умов Заяви відповідачу надано кредит у розмірі 5 500 грн. Строк кредиту 36 місяців з 28 липня 2024 року до 27 липня 2027 року включно (п.2,4,5 Заяви). Процентна ставка (фіксована) 85% на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розмір щомісячного платежу 431,17 грн. Денна процентна ставка 0,17 % (п.6,7,8 Заяви). У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки (п. 12 Заяви). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом (арк. спр. 10 на звороті-11). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр. 13). Видача кредитних коштів у сумі 5 500 грн підтверджується меморіальним ордером від 28 липня 2024 року (арк. спр. 15 на звороті). Даними виписки по картці, розрахунком заборгованості, підтверджується, що [PERSON] користувався коштами банку, періодично здійснював погашення заборгованості, а банк здійснював списання відсотків за використання кредитного ліміту (арк.спр.15,16). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої, третьої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з\~частиною першою\~статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» \~ було\~укладено кредитний\~договір у\~виді \~заяви про\~надання послуги\~«Швидка готівка»\~ №ABH0CT155101722184491835 від 28 липня 2024 року.\~Договір укладено\~ в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису (відкритим ключем), що узгоджено сторонами шляхом підписання заяви про погодження використання удосконаленого електронного підпису (арк. спр.10). Відповідно до умов договору АТ «Акцент-Банк» надало відповідачу кредит в сумі 5 500 грн строком на 36 місяців, тобто до 27 липня 2027 року, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором у виді щомісячних платежів, а також пеню у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором. 28 липня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у АТ «Акцент-Банк» суд вважає доведеним. Вказані обставини відповідач не спростував. Даними виписки по рахунку підтверджується, що відповідач здійснював погашення заборгованості за договором, а саме: у період з 29.08.2024-28.09.2024 у розмірі 431,17 грн, у період з 29.09.2024-28.10.2024 у розмірі 135,99 грн, у період з 29.10.2024-28.11.2024 у розмірі 140 грн, у період з 29.07.2025 26.08.2025 у розмірі 68, 49 грн. Згідно із наданим АТ «Акцент-Банк» розрахунком заборгованості за договором станом на 27 серпня 2025 року заборгованість становить 10\~181,95 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту 4\~869,15 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту 467,28 грн; заборгованості за процентами на поточну заборгованість 344,38 грн, заборгованості за процентами на прострочену заборгованість 3\~932,43 грн, заборгованості за пенею 578,71 грн (арк. спр.15). Відповідач в порушення умов укладеного кредитного договору прострочив повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, оскільки з 23 серпня 2025 року припинив вносити кошти на погашення заборгованості у зв`язку з чим позивач має право на стягнення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками, а також у позивача на підставі частини другої\~статті 1050\~ЦК України,\~виникло право\~достроково стягнути\~з відповідача\~частину позики,\~що залишилася,\~та сплати\~відсотків за\~користування кредитом.\~Загальний розмір\~заборгованості становить:\~ 9603,24грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (поточному і простроченому) - 5\~326,42 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 28 липня 2024 року до 27 серпня 2025 року - 4\~276,81 грн. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідає умовам договору, відповідач вказаний розмір заборгованості не спростував, власних контррозрахунків не надав. Водночас позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 578,71 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє з наступних підстав. Позивач вважає, що за договорами про споживчий кредит, укладеними після 23 січня 2024 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань, оскільки п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» виключений. Однак поза увагою позивача залишились положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України). Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 578,71 грн неустойки підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 9\~603,24 грн. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягнути\~судовий збір\~за подання\~позовної заяви\~у розмірі2\~284,56 грн (3 028 х 0,8=2\~422,40, 9\~603,24 х 100 : 10\~181,95 =94,31%, 2422,40 х 94,31% =2\~284,56).

Outcome: partial