Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

07 липня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача [PERSON] звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 17 жовтня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір №17/10 оренди обладнання. Відповідно до п.1.1 Договору 1, за даним Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування обладнання (надалі «Майно» та/або «Обладнання» у відповідних кількості та відмінках). Орендодавець є власником Майна. Детальні характеристики Майна, строк оренди та орендна плата за користування Майном за даним Договором наступні Найменування обладнання: риштування будівельні, сталеві; Функціональне призначення Майна: для ремонтно-будівельних, опоряджувальних робіт, монтажу та демонтажу обладнання; Строк оренди (вимірюється в днях, в т.ч. вихідних): 4 дні з 29.09.2022 р. по 02.10.2022 р.; Загальна орендна плата за оренду Майна за період встановленого строку оренди (з урахуванням ПДВ) (грн.): 600, грн. за 6 днів. Згідно з актом приймання-передачі обладнання за договором оренди обладнання №17/10 від 17 жовтня 2022 року, сума орендної плати складала за 6 днів 600,00 грн. (шістсот гривень 00 коп.) та Відповідачем було отримано наступне майно: Опора базова с домкратами; Стойка яруса; Гантель; Стяжка; Настил 0,6*1,2; Діагональ; Стабілізатор; Хомут; Захват 600мм. Відповідно до п. 2.1. Договору, Майно передається Орендодавцем і приймається Орендарем в Оренду на підставі акта приймання-передачі Майна. Відповідно до п. 2.4. Договору, на дату закінчення строку оренди, Майно повинно бути передане Орендарем Орендодавцеві на підставі акта приймання-передачі, що підтверджує повернення Майна Орендареві. Відповідно до п.5.2. Договору, плата за строк оренди нараховується і сплачується відповідно до кількості днів, протягом яких Орендар має намір користуватися майном. У разі перевищення фактичного строку користування майном над, тим що зазначений у п.1.1., даного Договору, Орендар зобов`язаний сплатити вартість оренди відповідно до кількості днів, узгоджених в усному порядку без укладення додаткової угоди протягом яких Орендар фактично користувався майном з моменту укладення усної угоди сторін Договору щодо продовження терміну оренди обладнання. Орендар сплачує оплату за плануємий строк користування обладнанням авансовим платежем у розмірі 100% від платежу за майбутній строк оренди. Але, у разі, коли такого платежу буде не достатньо для покриття вже фактичного боргу Орендаря на користь Орендодавця за збільшений строк оренди, Орендодавець має право терміново вилучити майно із користування Орендарем без будь-яких попереджень. Відповідно до п.5.11. Договору, Орендар зобов`язаний сплачувати плату за користування майном у розмірах та у терміни, що визначаються Договором. Відповідно до п.5.16 Договору, орендна плата за користування майном нараховується з дня підписання Орендарем Акта приймання-передачі майна, та до дати підписання Орендодавцем Акта повернення майна включно. На сьогодні, за вказаним Договором відсутні Акти повернення майна, за умовами яких Відповідачем було повернуто майно/обладнання з тимчасового платного користування, а Позивачем прийнято таке майно/обладнання з оренди. А отже, відповідно до п.5.16 Договору, з огляду на те, що між Сторонами відсутній підписаний Акт повернення майна, наразі майно перебуває в користуванні Відповідача за межами встановлених Договором строків, а отже, орендна плата нараховується й надалі. Тобто, між Позивачем та Відповідачем існували договірні відносини щодо оренди майна/обладнання. Позивачем було виконано взяті на себе зобов`язання та передано майно у тимчасове платне користування в повному обсязі, проте, Відповідачем не було виконано зобов`язання з повернення майна/обладнання та не сплачено орендну плату за тимчасове платне користування майном в повному обсязі. 21.03.2025 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію №1/3 від 19.03.2025 року, відповідно до якої Позивач вимагав сплатити заборгованість з орендної плати за тимчасове платне користування майном в повному обсязі протягом 5 днів у розмірі 184142,08 грн. разом з врахуванням штрафних санкцій. Однак, станом на дату подання позовної заяви з боку Відповідача вимоги претензії не виконано та орендну плату не сплачено, а також не надано жодної відповіді на претензію. Тому, єдиним шляхом відновлення та захистом порушених прав Позивача є звернення до суду. у Відповідача перед Позивачем за Договором за договором №17/10 оренди обладнання від 17.10.2022 року з 03.10.2022 року наявна прострочена заборгованість у розмірі: 100,00 грн. (сума оренди за один день) * 994 днів користування майном поза межами строку оренди = 99400,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості складає 99400,00 грн., основний борг оренда. Окрім основної суми боргу Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача - 29008,04 грн. (індекс інфляції) та 98067,39 грн. (штрафні санкції). Таким чином, загальна сума заборгованості за Договором №17/10 оренди обладнання від 17.10.2022 року дорівнює: 99 400,00 грн. (сума заборгованості на день подання даного позову) + 29 008,04 грн. (індекс інфляції) + 98 067,39 грн. (штрафні санкції за весь період прострочення) = 226475,43 грн. (двісті двадцять шість тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень 43 копійки). Досудове врегулювання спору між сторонами на даний час не досягло своєї мети та фактично неможливе. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Договором №17/10 оренди обладнання суму боргу, яка на момент подання позовної заяви складає 99400,00 грн., інфляційні збитки за весь період прострочення 29008,04 грн., а також штрафну санкцію за весь період прострочення 98067,39 грн. Усього 226475,43 грн. (двісті двадцять шість тисяч чотириста сімдесят три гривні 43 копійки) та судові витрати. 08 липня 2025 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 09 липня 2025 року на виконання ухвали Самарського районного суду міста Дніпра представником подано заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору. 10 липня 2025 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача Ліфлянчика С.І. надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що 17 жовтня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір №17/10 оренди обладнання. Відповідно до п.1.1 Договору 1, за даним Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування обладнання (надалі «Майно» та/або «Обладнання» у відповідних кількості та відмінках). Орендодавець є власником Майна. Детальні характеристики Майна, строк оренди та орендна плата за користування Майном за даним Договором наступні: Найменування обладнання: риштування будівельні, сталеві; Функціональне призначення Майна: для ремонтно-будівельних, опоряджувальних робіт, монтажу та демонтажу обладнання; Строк оренди (вимірюється в днях, в т.ч. вихідних): 4 дні з 29.09.2022 р. по 02.10.2022 р.; Загальна орендна плата за оренду Майна за період встановленого строку оренди (з урахуванням ПДВ) (грн.): 600, грн. за 6 днів. Згідно з актом приймання-передачі обладнання за договором оренди обладнання №17/10 від 17 жовтня 2022 року, сума орендної плати складала за 6 днів 600,00 грн. (шістсот гривень 00 коп.) та відповідачем було отримано наступне майно: Опора базова с домкратами; Стойка ярусу; Гантель; Стяжка; Настил 0,6*1,2; Діагональ; Стабілізатор; Хомут; Захват 600мм. Відповідно до п.2.1. Договору, Майно передається Орендодавцем і приймається Орендарем в Оренду на підставі акта приймання-передачі Майна. Відповідно до п.2.4. Договору, на дату закінчення строку оренди, Майно повинно бути передане Орендарем Орендодавцеві на підставі акта приймання-передачі, що підтверджує повернення Майна Орендареві. Згідно п.5.2. Договору, плата за строк оренди нараховується і сплачується відповідно до кількості днів, протягом яких Орендар має намір користуватися майном. У разі перевищення фактичного строку користування майном над, тим що зазначений у п. 1.1., даного Договору, Орендар зобов`язаний сплатити вартість оренди відповідно до кількості днів, узгоджених в усному порядку без укладення додаткової угоди протягом яких Орендар фактично користувався майном з моменту укладення усної угоди сторін Договору щодо продовження терміну оренди обладнання. Орендар сплачує оплату за плануємий строк користування обладнанням авансовим платежем у розмірі 100% від платежу за майбутній строк оренди. Але, у разі, коли такого платежу буде не достатньо для покриття вже фактичного боргу Орендаря на користь Орендодавця за збільшений строк оренди, Орендодавець має право терміново вилучити майно із користування Орендарем без будь-яких попереджень. У відповідності до п.5.11. Договору, Орендар зобов`язаний сплачувати плату за користування майном у розмірах та у терміни, що визначаються Договором. Відповідно до п.5.16. Договору, орендна плата за користування майном нараховується з дня підписання Орендарем Акта приймання-передачі майна, та до дати підписання Орендодавцем Акта повернення майна включно. За вказаним Договором відсутні Акти повернення майна, за умовами яких Відповідачем було повернуто майно/обладнання з тимчасового платного користування, а Позивачем прийнято таке майно/обладнання з оренди. Таким чином, відповідно до п.5.16 Договору, з огляду на те, що між Сторонами відсутній підписаний Акт повернення майна, наразі майно перебуває в користуванні Відповідача за межами встановлених Договором строків, а отже, орендна плата нараховується й надалі. 21.03.2025 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію №1/3 від 19.03.2025 року, відповідно до якої Позивач вимагав сплатити заборгованість з орендної плати за тимчасове платне користування майном в повному обсязі протягом 5 днів у розмірі 184 142,08 грн. разом з врахуванням штрафних санкцій. Відповідачем вимоги претензії не виконано та орендну плату не сплачено, а також не надано жодної відповіді на претензію. Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ч.1. ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із вимогами ч.2 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. За приписами ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на положення ч.2 ст.614 Цивільного кодексу України, відсутність вини доводить саме особа, яка порушила зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Положенням ч. 1 ст.756 Цивільного кодексу України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно до ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує володіти а/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Як зазначено у ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положенням ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 Цивільного кодексу України , договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.п.6.1.2. п.6.1. Договору, Орендар несе відповідальність за даним Договором: … у випадку прострочення повернення Майна (понад строк оренди встановлений п. 1.1. Договору), що орендується, кожний день прострочки рахується як оренда згідно вартості оренди, встановленої у п. 1.1. даного Договору. У відповідності до ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Статтею 625 Цивільного кодексу України регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.6.3. Договору, окрім відшкодування збитків, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань Сторони зобов`язуються сплатити неустойку, виходячи з підстав, розмірів та в порядку, передбаченому Договором. Відповідно до п.6.5. Договору, у випадку прострочення сплати Орендарем Орендної плати та/або інших платежів, передбачених у Договорі, Орендодавець має право стягнути з Орендаря пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення. Між [PERSON] та [PERSON] склалися договірні відносини щодо оренди майна/обладнання. Позивачем було виконано взяті на себе зобов`язання та передано майно у тимчасове платне користування в повному обсязі, проте, Відповідачем не було виконано зобов`язання з повернення майна/обладнання та не сплачено орендну плату за тимчасове платне користування майном в повному обсязі. У Відповідача\~перед Позивачем\~за Договором\~за договором\~№17/10\~оренди обладнання\~від 17.10.2022\~року з\~03.10.2022\~року наявна\~прострочена заборгованість\~у розмірі:\~100,00\~грн.\~(сума\~оренди за\~один день)\~* 994 днів користування майном поза межами строку оренди = 99400,00 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста гривень 00 коп.). Таким чином, розмір заборгованості складає 99400,00 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста гривень 00 коп.), основний борг оренда. Окрім основної суми боргу Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача - 29008,04 грн. (індекс інфляції) та 98067,39 грн. (штрафні санкції). Загальна сума заборгованості за Договором №17/10 оренди обладнання від 17.10.2022 року дорівнює: 99 400,00 грн. (сума заборгованості на день подання даного позову) + 29 008,04 грн. (індекс інфляції) + 98 067,39 грн. (штрафні санкції за весь період прострочення) = 226475,43 грн. (двісті двадцять шість тисяч чотириста сімдесят п`ять гривень 43 копійки). З приводу вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.59\~Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положенням\~статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів»\~кожен має\~право на\~професійну правничу\~допомогу.\~У випадках,\~визначених законом,\~держава забезпечує\~надання професійної\~правничої допомоги\~безоплатно.\~Кожен є\~вільним у\~виборі захисника\~своїх прав\~та особи,\~яка надає\~правничу допомогу.\~Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті\~133\~та частин 1,\~3 ст.137 ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать витрати\~на професійну\~правничу допомогу.\~Витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134\~ЦПК України\~визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За приписами ч.8\~ст.141 ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо).\~Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги №04/06/2025 від 04.06.2025 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3368; Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 15000 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved