Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг», яке в подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 23000 гривень 00 копійок та 8422 гривень 40 копійок судових витрат, що складаються із судового збору в сумі 2422 гривень 40 копійок та 6000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування вимог позову представник позивача посилається на те, що 31.03.2021 в особистому кабінеті на офіційному вебсайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі по тексту\~ТОВ «Мілоан»), відповідачем подано заявку на отримання кредиту № 103976053. ТОВ «Мілоан» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого [PERSON] підтвердила прийняття умов кредитного договору № 103976053 від 31.03.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному вебсайті. Таким чином, відповідач уклала кредитний договір № 1103976053 від 31.03.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу перераховано кредитні кошти на її картковий рахунок в сумі 5000,00 гривень. 08 липня 2021 року згідно з умовами договору факторингу №04Т відступлено право вимоги за Кредитним договором № 103976053 від 31.03.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», яке, відповідно, набуло права вимоги до відповідача. В свою чергу, 24.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого та згідно додатку № 1 до договору факторингу, він набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 103976053 від 31.03.2021. Згідно з договором факторингу, сума боргу перед новим кредитором становить 23000,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~5000,00 гривень; заборгованість за відсотками- 18000,00 гривень. В зв`язку з викладеним позивач просить позов задоволити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не подав, будь-яких клопотань чи заяв не надав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що 31.03.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №103976053 (індивідуальна частина), згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 гривень. Кредит надається строком на 15 днів з 31.03.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом\~15.04.2021 (а.с.27-32). Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» виконав умови кредитного договору та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 26381008 від 31.03.2021 (а.с.38). 08 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т, за яким проведено розрахунок, що підтверджується копіями платіжних доручень, при цьому суду не надано доказів того, що за вказаним договором відбулося відступлення права грошової вимоги і за кредитним договором №103976053 (індивідуальна частина) від 31.03.2021 (а.с.19-26, 42-44). Натомість суду надано витяг з Додатку до Договору відступлення прав вимоги №05Т від 29.07.2021 року про відступлення права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №103976053 (індивідуальна частина) від 31.03.2021 у сумі 23000,00 грн (а.с.9), проте не підтверджено ані факт укладення між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» вказаного договору факторингу, ані проведення розрахунків, що підтверджують виконання договору. 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» було укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого відбулося відступлення права грошової вимоги і за кредитним договором №103976053 (індивідуальна частина) від 31.03.2021, сума та розрахунок заборгованості було передано позивачу від попереднього кредитора ТОВ «Діджи Фінанс», що підтверджено договором факторингу №1/15 від 24.01.2022 та витягом з додатку до Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022 (а.с.33-36, 10, 46). Згідно з Витягом з додатку до Договору факторингу №1/15 від 24.01.2022, заборгованість [PERSON] за договором кредиту №103976053 від 31.03.2021 склала 23000,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 18000,00 гривень - заборгованість за відсотками (а.с.10). Вказана сума заборгованості збігається із наданим первісним кредитором розрахунком заборгованості за кредитним договором №103976053 від 31.03.2021 за період з 31.03.2021 по 14.06.2021 (а.с.14). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, частинами 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання)до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що укладаючи кредитний договір, відповідач отримав від ТОВ «Мілоан» кредит в сумі 5000 гривень 00 копійок на строк, визначений у договорі. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, та після спливу строку, на який укладено договір, гроші кредитодавцю не повернув. Суду не надано достатніх доказів, які у своїй сукупності підтверджували б обставини переходу права вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості до [PERSON] від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно, не доведено і перехід такого права вимоги до ТОВ «ФК «Пінг-Понг (згодом - Солвентіс)». Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 6000,00 гривень Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову ТОВ «ФК «Солвентіс» до [PERSON] відмовлено, у стягненні з останньої на користь позивача судових витрат також належить відмовити.

Outcome: dismissed