Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Хмілевська С.Г. у грудні 2024 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, позивач самостійно належний рівень життя дитині забезпечити не має можливості, у зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 09.06.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить у їх задоволенні відмовити оскільки [PERSON] щомісяця перераховує кошти на утримання доньки та бере участь у її утриманні. В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява її представника про розгляд справи без участі позивача, просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання, призначене на 20.10.2025 року не з`явився, подав суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. Проте, оскільки в матеріалах справи міститься заява відповідача від 08.07.2025 року про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі, за наявними справі доказами, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі з 22.09.2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 22.09.2018 рорку. [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] про що Суворовським районним у місті Херсоні відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис № 70. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи виданої 22.04.2021 року №1485 та 24.01.2019 року №365 за відомостями Білозерської селищної ради [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно квитанції №026551685695 від 29.08.2024 року [PERSON] здійснив переказ коштів [PERSON] у розмірі 5\~000,00 грн, призначення платежу «Переказ коштів на карту». Згідно квитанції №029090087070 від 05.01.2025 року [PERSON] здійснив переказ коштів [PERSON] у розмірі 15400,00 грн, призначення платежу «Транспортні послуги з перевезення [PERSON] та [PERSON] з України до Данії». Згідно квитанції №031462444463 від 29.04.2025 року [PERSON] здійснив переказ коштів [PERSON] у розмірі 1500,00 грн, призначення платежу «На дитину». Надані відповідачем з виписки карти [PERSON] про переказ коштів суд до уваги не приймає, оскільки з них неможливо встановити кому було переказано кошти, на який рахунок та яке призначення платежу. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17\~Постанови від 15 травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182\~СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 02.06.2016року «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Частиною першою\~ст.191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-ХІІ\~та набрала законної чинності для України 27 вересня 1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що відповідач є особою працездатного віку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває (інших відомостей суду не надано), відтак є фінансово - спроможним, а тому взмозі утримувати дитину. Під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] , перебуває на її утриманні, зазначене сторонами не оспорюється. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача викладені у відзиві від 09.06.2025 року щодо відмови у задоволенні позовних вимог з підстав добровільної сплати ним коштів на утримання дитини, оскільки такі твердження не підтверджені належними та допустимими доказами на підтвердження того, що відповідач кожного місяця сплачує кошти на утримання дитини, крім того, вказаний факт не свідчить про відсутність у відповідача обов`язку зі сплати аліментів у встановленому законом порядку. Отже, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо розміру аліментів на утримання дитини, як таких, що відповідають положенням закону. У зв`язку з наведеним, а також враховуючи заяву відповідача від 08.07.2025 року про визнання позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Приписами ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена при подачі позову. Згідно з п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved