Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

08 вересня 2025 року представник заявника, [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 22 травня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60. Спільних дітей вони не мають. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року, який набрав законної сили 13 грудня 2022 року, [PERSON] визнаний винним та йому призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, яке він на даний час відбуває у Солонянській виправній колонії № 21. Вважає, що шлюб заявника фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. У зв`язку з даною обставиною представник заявника звертається до суду. Провадження у справі відкрито 18 вересня 2025 року. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, представник заявника подав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що 22 травня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60. Від шлюбу дітей сторони не мають. Відповідно до вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року, який набрав законної сили 13 грудня 2022 року, [PERSON] визнаний винним та йому призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2023 року апеляційну скаргу обвинуваченого [PERSON] було повернено особі, яка її подала. На даний час [PERSON] відбуває покарання у Солонянській виправній колонії № 21. З поданої заяви вбачається, що більше двох років заявник не проживає разом із дружиною, втрачені почуття любові, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають більше двох років, спільного господарства не ведуть, від шлюбу дітей не мають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заінтересованою особою не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп., покладаються на заявника і поверненню не підлягають.

Outcome: approved