Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЛВ №1295 від 26.01.1995 року, виданого на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 19.09.1994 року №33. Заяву мотивує тим, що його матері [PERSON] згідно із Державним актом на право приватної власності на землю, серії ЛВ №1295 від 26.01.1995 року, виданого на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 19.09.1994 року №33 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 264 у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,065 гектарів для ведення садівництва. Зазначає, що при видачі державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка у імені та по батькові власника земельної ділянки, зокрема власником зазначена « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла про що зроблено відповідний актовий запис №21. Після смерті матері заявник звернувся до Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області для прийняття спадщини, однак 05.09.2025 року отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із розбіжностями у власному імені та по батькові померлої у Державному акті на право приватної власності на землю та свідоцтві про смерть. Зазначає, що наявність вищезазначеної помилки не дає йому можливості як спадкоємцю оформити перехід права власності в порядку спадкування на майно та реалізації належного йому права власності. У зв`язку з наведеним заявник звернувся\~до суду\~з відповідною\~заявою та просять таку задовольнити. Заява поступила до суду 07.10.2025 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.10.2025 року, прийнято заяву та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду. Представник заявника адвокат Голуб С.І. до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та проситиь заяву задоволити. Представник заінтересованої особи Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, просив розглядати заяву у їх відсутності. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що [PERSON] , яка мешкає у [ADDRESS] на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Львівської області Яворівського району від 19.09.1994 року №33 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,065 гектарів в межах згідно планом для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №1295 26.01.1995 року. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №264. Відповідно до копії свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 21.02.1968 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] 14.07.1967 року про що зроблено відповідний актовий запис №1957. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 14.03.1975 року, [PERSON] , народився [INFO] у батьків: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 03.12.2016 року, виданого Виконавчим комітетом Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 21 (а.с.10). Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки виданої головою правління садівничого товариства «Рясне» І.Ю. Карпенко від 19.08.2025 року, зазначено, що [PERSON] , являється членом садівничого товариства «Рясне» та земельна ділянка по [ADDRESS] , площею 0,0645 виділена їй для ведення садівництва, згідно Державного акту Серії ЛВ №1295. Таким чином, судом встановлено, що при видачі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ЛВ №1295 від 26.01.1995 року, було допущено помилку у зазначені імені та по батькові, а саме замість вірного [PERSON] зазначено невірно [PERSON] , яка підлягає виправленню в судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Враховуючи вищевикладене, оцінючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, крім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого законом права на спадщину, перешкодою чому є невірне зазначення імені та по батькові власника земельної ділянки, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved