Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 вересня 2003 року виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №09. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 вересня 2003 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 09 від 09 вересня 2003 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Однак їх спільне життя останніх часом почало руйнуватися через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час у неї немає до відповідача почуття поваги та любові, вона впевнена, що чоловік відчуває те саме до неї. Між ними склалися дуже відчужені відносини. Зазначає, що вони не ведуть спільне господарство, не піклуються одне про одного. А тому, за її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати такі сімейні відносини немає змісту. Оскільки причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і їх подальше спільне життя, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, тому просить позов задовольнити.\~\~\~\~\~ Ухвалою судді Перечинського районного суду від 22 січня 2025 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 14 липня 2025 року провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом строку для примирення. Ухвалою судді від 16 вересня 2025 року провадження у справі поновлено у зв`язку із закінченням визначеного судом двомісячного строку для примирення; призначено справу до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити, так як відповідач за час, наданий для примирення, не здійснив жодних кроків для того, щоб зберегти їх сім`ю. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 09 вересня 2003 року виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 09. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, на даний час вони не ведуть спільного господарства. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, тому строк для примирення, наданий подружжю, результатів не дав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Судові\~ витрати\~ підлягають\~ стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved