Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

06 червня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати його усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, записавши його батьком дитини. Обґрунтовано заяву тим, що з 28 червня 2023 року заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини - [PERSON] . Дружина від попереднього шлюбу має дочку - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2025 року у справі № 750/9510/25 позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . Вони, як подружжя, разом з дитиною проживають у квартирі [ADDRESS] , яку винаймають. Вказану справу було визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В. від 11 червня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 07.08.2025 та на підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.08.2025 № 6 вказану справу передано до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2025 року дану справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкуловій І.П. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив суд її задовольнити. Заявник уточнив, що [PERSON] виховує з малечку, з того часу, як вона пішла до школи, сприймає її як свою дочку, а вона до нього завжди відносилася як до рідного батька. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити заяву, вказуючи на те, що усиновлення дитини заявником відповідає інтересам дочки. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, зазначила, що бажає, щоб її усиновив заявник, так як вона його вважає своїм батьком. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, причин не явки не повідомив, до матеріалів справи додано висновок виконавчого комітету Чернігівської міської ради про доцільність усиновлення заявником [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON] , думку [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 11). Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано 11 жовтня 2012 року (а.с. 34). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 лютого 2025 року у справі № 750/9510/24 [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с.35-36). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16.06.2022 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] 15 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . В подальшому, а саме, 11 вересня 2021 року шлюб між подружжям було розірвано. (а.с. 23). [PERSON] та [PERSON] повторно зареєстрували шлюб 28 червня 2023 року (а. с. 24). Заявник проживає з [PERSON] та її дочкою у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яку відповідно договору оренди житлового приміщення від 28 квітня 2025 року він орендує, також факт проживання заявника, його дружини та її дочки за зазначеною адресою підтверджується актом про проживання без реєстрації від 06.05.2025 (а.с. 28, 29). [PERSON] є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України військової частини [NUMBER] та отримує стабільне грошове забезпечення, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 07.05.2025 (а.с. 12). 23 квітня 2025 року [PERSON] надала нотаріально завірену згоду на усиновлення її дочки [PERSON] , [INFO] . Дана заява посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. (а.с. 37). 13 травня 2025 року неповнолітня [PERSON] , у присутності головного спеціаліста відділу опіки, піклування, усиновлення та сімейних форм виховання Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради [PERSON] , надав свою письмову згоду на усиновлення її заявником (а.с. 38). У судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що бажає, щоб її усиновив заявник, якого вона вважає своїм батьком та хоче, щоб він був записаний її батьком та змінити її прізвище та по-батькові. Заявник пройшов медичний огляд, згідно якого за станом здоров`я може бути усиновлювачем (а.с. 26). Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] був засуджений 21.03.2018 Деснянським районним судом м. Чернігова за частиною 1 статті 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік. 17.04.2019 знятий з обліку у зв`язку із закінченням іспитового строку. На підставі статті 89 КК України судимість погашена (а.с. 19). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 23 травня 2025 року № 01-31/1525, [PERSON] , [INFO] , може усиновити [PERSON] , [INFO] , так як це відповідає інтересам дитини (а.с. 14-16). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частиною 1 статті 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина. Згідно частин 1, 2 статті 211 Сімейного кодексу України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Матеріали справи свідчать, що заявник старший за дитину на 30 років. Правові наслідки усиновлення визначені статтею 232 СК України. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Отже, в контексті положень законодавства про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання, у звичайних побутових обставинах. У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 208 СК України). Відповідно ч. 6 ст. 311 ЦПК України встановлено, що заява про усиновлення повнолітньої особи повинна містити відомості, зазначені у частині першій цієї статті, а також дані про відсутність матері, батька або позбавлення піклування. До заяви мають бути додані документи, зазначені у пункті 1 частини другої цієї статті, а також згода особи на усиновлення. Згідно пункту 1 частини другої цієї статті до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона є необхідною); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої - третьої статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. У відповідності до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріально. Згідно з частиною 1 статті 224 Сімейного кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до частини 2 статті 224 Сімейного Кодексу України, при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд вважає, що таке усиновлення буде відповідати якнайкращим інтересам повнолітньої дитини, стабільним, моральним, духовним та гармонійним відносинам, а також не порушить не чиїх прав. Суд враховує, що заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітньої дитини, яка в процесі розгляду справи набула повноліття, проте ця обставина не може бути перешкодою для вирішення питання про усиновлення. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 14.05.2025 у справі № 522/21154/23. Враховано бажання сторін, а також відсутність, передбачених законом підстав, які виключають можливість усиновлення заявником повнолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про усиновлення та можливість її задоволення. Враховуючи наведені обставини, а також мотиви заявника на усиновлення дочки, а саме, бажання створити хороші умови для неї та надати їй сімейне тепло, любов, навчання та батьківську турботу, суд вважає за можливе оголосити заявника усиновлювачем [PERSON] і у відповідності до статей 229, 231 Сімейного кодексу України задовольнити прохання заявника і змінити дитині прізвище на « [PERSON] », по батькові на « [PERSON] » та записати заявника батьком усиновленої дитини, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved