Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення заборгованості. В обгрунтування заяви зазначив, що 15 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики. В подальшому між позивачем та відповідачем укладались додаткові угоди щодо повернення грошових коштів за договором позики. Однак [PERSON] не виконує свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1999275 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 8 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення заборгованості, в обгрунутвання якого зазначив, що 15 січня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики (а.с.4-6). Пунктом 1 договору визначено, що [PERSON] (позикодавець) передає, а [PERSON] (позичальник) приймає у власність 1880000 грн, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму грошових коштів, в порядку та на умовах, зазначених у договорі. В подальшому додатковими угодами № 1 та № 2 відтерміновано повернення заборгованості за договором позики (а.с.7,8). Всупереч умовам договору позики [PERSON] не виконав свої зобов`язання, не повернув грошові кошти за відповідним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1999275 грн, а саме: 1880000 грн - сума боргу, 93798,85 грн - інфляційне збільшення, 25476,47 грн - 3 % річних. Позивач підтримав позов, а відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, судом встановлено, що позивач та відповідач уклали договір позики, однак [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі та заборгував [PERSON] грошові кошти у розмірі 1999275 грн. Відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі. Згідно з частинами 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач [PERSON] просить задовольнити позов, а відповідач [PERSON] визнає такий, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved