Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

У січні 2025 року Житомирський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 3 075, 86 грн. Стислий виклад доводів позовної заяви Позовна заява Житомирського обласного центру зайнятості обґрунтована тим, що [PERSON] у період з 28.03.2001 до 18.12.2003 та у період з 10.08.2004 до 08.09.2005 перебувала на обліку у Бердичівському міському центрі зайнятості як безробітна. За період безробіття центром зайнятості виплачено [PERSON] матеріальне забезпечення у сумі 3075,86 грн (з 28.03.2001 до 10.12.2002 у сумі 1867,54 грн та з 10.08.2004 до 04.08.2005 у сумі 1208,32 грн). 19.04.2021 [PERSON] повторно звернулась до центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. На підставі розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, проведеного центром зайнятості було встановлено, що [PERSON] у період з 24.05.1995 до 09.06.2021 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Даний факт у заявах про надання статусу безробітного [PERSON] приховала. На даний час сума заборгованості безпідставно отриманих коштів [PERSON] перед Житомирським обласним центром зайнятості, який є правонаступником Бердичівського міського центру зайнятості, становить 3075,86 грн. Вказані кошти позивач просить стягнути з відповідачки. Від відповідачки відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 12.02.2025\~ позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду 07.03.2025 позовну заяву залишено без руху. Недоліки позову позивач усунув 18.03.2025. Ухвалю суду від 02.10.2025 розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження із викликом учасників справи. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Конверт із судовою повісткою із відміткою пошти «адресат відсутній» від 09.10.2025 повернувся до суду, що свідчить про те, що поизвачка про судовий розгляд повідомлена відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Будь-яких заяв до суду відповідачка не подавала. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено,\~що 21.03.2001\~та 10.08.2004\~ [PERSON] звернулася\~до Бердичівського\~міського центру\~зайнятості (правонаступником\~якого є\~ на\~підставі \~наказу Міністерства\~економіки України\~№3908\~від 18.10.2022\~Житомирський обласний\~центр зайнятості\~(а.с.\~22-23)) із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 9, 10). У заяві про надання (поновлення) статусу безробітного від 21.03.2001 [PERSON] повідомила та засвідчила особистим підписом, що вона ознайомлена з пам`яткою про права та обов`язки. У заяві про надання (поновлення) статусу безробітного від 10.08.2004 [PERSON] повідомила та засвідчила особистим підписом, що вона на дату подачі заяви не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Згідно з витягів з наказів про прийняття рішення від 13.04.2007 на підставі Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на період безробіття», [PERSON] з 28.03.2001 надано статус безробітного та у період з 28.03.2001 по 10.12.2002 призначено допомогу по безробіттю (а.с. 18). Відповідно до реєстру нарахування допомоги по безробіттю Бердичівського міського центру зайнятості від 27.07.2021, [PERSON] за період з 28.03.2001 до 10.12.2002 нараховано 1867,54 грн допомоги по безробіттю (а.с. 19). Згідно з витягів з наказів про прийняття рішення від 09.09.2005 на підставі Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на період безробіття», [PERSON] з 10.08.2004 надано статус безробітного та у період з 10.08.2004 по 04.09.2005 призначено допомогу по безробіттю (а.с. 17). Відповідно до реєстру нарахування допомоги по безробіттю Бердичівського місткого центру зайнятості від 27.07.2021, [PERSON] за період з 10.08.2004 до 04.08.2005 нараховано 1208,32 грн допомоги по безробіттю (а.с. 20). 19.04.2021 [PERSON] звернулась до Бердичівського міського центру зайнятості (правонаступник Житомирський обласний\~центр зайнятості) із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного. У заяві повідомила та засвідчила особистим підписом, що вона ознайомлена з правами та обов`язками безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення та надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення. (а.с. 11). Відповідно до акта № 202 про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» складеного Бердичівським міським центром зайнятості, в результаті проведення розслідування страхового випадку центром зайнятості було встановлено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з 24.05.1995 по 09.06.2021 була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Проте у заявах від 28.03.2021, 10.08.2004, 19.04.2021 даний факт не вказала, зазначила, що вона не є підприємцем (суб`єктом підприємницької діяльності). Таким чином, [PERSON] не мала законних підстав для набуття статусу безробітної та призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття (а.с. 12). Із витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України вбачається, що [PERSON] у період з 24.05.1995 по 09.06.2021 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, номер запису: 2003040060001001291 (а.с. 24). 29.07.2021 та 05.11.2024 Бердичівським міським центром зайнятості на адресу [PERSON] були надіслані повідомлення про повернення безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 3075,86 грн, які мають бути перераховані нею протягом п`ятнадцяти календарних днів та попереджено, що у разі невідшкодування коштів, питання щодо їх повернення буде вирішуватись у судовому порядку (а.с. 13, 15). Згідно з довідкою Житомирського обласного центру зайнятості від 28.11.2024 на обліку у Житомирському обласному центрі зайнятості рахується заборгованість з отриманої допомоги по безробіттю за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яка підлягає поверненню в сумі 3075,86 грн. Станом на 28.11.2024 заборгованість не сплачена (а.с. 21). Застосовані норми права, позиція суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставин справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав. Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд встановив, що під час розслідування позивачем страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON] , остання перебуваючи на обліку як безробітна, не повідомила центр зайнятості про те, що у період з 24.05.1995 по 09.06.2021 вона була зареєстрована, як фізична особа-підприємець, а отже вона не мала права на матеріальне забезпечення на випадок безробіття. За період з 28.03.2001 до 10.12.2002, з 10.08.2004 до 04.09.2005 [PERSON] безпідставно нараховано та виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 3075,86 грн, яку вона до цього часу не повернула. Цих фактів відповідачка не спростувала, відзиву на позов не подала. Тому, із [PERSON] на користь Житомирського обласного\~центру зайнятості слід стягнути безпідставно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 3075 гривень 86 копійок. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved