Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

представник Лебідь К.В. в інтересах ТОВ «Бізнес Позика», 18.06.2025 звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 98\~310 грн. 00 коп. боргу за договором №\~478733-КС-003 про надання кредиту від 10.10.2024. Позов обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачкою 10.10.2024 укладено договір №\~478733-КС-003 про надання кредиту, згідно умов якого позивач, строком на 24 тижні, тобто до 27.03.2025, надав відповідачці 29\~000 грн. 00 коп. кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % на день (стандартна процентна ставка). У порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання за таким належним чином не виконувала, через що у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 28.05.2025 склала 98\~310 грн. 00 коп. з яких: 29\~000 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 49 010 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по процентах, 14\~500 грн. 00 коп. сума заборгованості по штрафам та 5 800 грн. сума прострочених платежів за комісією. Просила стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою судді від 23.06.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Представник ТОВ «Бізнес Позика» Лебідь К.В. у заяві від 18.06.2025 просила про задоволення позову та розгляд справи за її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 10). Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, в т.ч. через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзиву не подала, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 18.06.2025 представник позивача (а.с. 21, 25-26). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту заяви від 18.06.2025, із долучених до неї матеріалів, зокрема копії договору № 478733-КС-003 про надання кредиту від 10.10.2024, пропозиції (оферта) укласти договір від 10.10.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.tpozyka.com) від 28.05.2025, паспорта споживчого кредиту, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №\~961 від 06.04.2017, довідки про стан заборгованості, витягу з Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», інших матеріалів справи убачається, що 10.10.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 478733-КС-003 про надання кредиту, за умовами якого відповідачка, строком на 24 тижні, тобто до 27.03.2025, отримала від позивача кредит у розмірі 29 000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до\~п.\~2.4.\~договору,\~процента ставка:\~в день\~1\~%,\~фіксована. Загальні витрати за Кредитом: 42 196,56 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 71 196,56 грн. Із інформаційної довідки убачається, що на підставі Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» за дорученням ТОВ "Бізнес Позика" 10.10.2024 перерахувало грошові кошти у сумі 29 000 грн. на платіжну картку № 4149-ХХХХ-ХХХХ-9840 [PERSON] . Про те, що держателем платіжної картки № [NUMBER] є [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , що на цю ж картку через платіжну систему проведено фінансову операцію по зарахуванню переказу і зокрема 10.10.2024 на суму 29\~000 грн. окрім іншого, стверджується також інформаційним листом АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-250703/45388-БТ від 08.07.2025 та випискою за договором № б/н за період 10.10.2024-27.03.2025, наданими суду на підставі ухвали від 23.06.2025. Відповідачка [PERSON] , не належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за означеним кредитним договором, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість, яка нарахована в межах строку кредитування та станом на 28.05.2025 склала 98\~310 грн. 00 коп. з яких: 29\~000 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 49 010 грн. 00 коп. сума прострочених платежів по процентах, 14\~500 грн. 00 коп. сума заборгованості по штрафам та 5 800 грн. сума прострочених платежів за комісією. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Ураховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного кредитного договору допустила заборгованість, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором № 478733-КС-003 про надання кредиту від 10.10.2024, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 29\~000 грн. 00 коп. та суми прострочених платежів за процентами у розмірі 49\~010 грн. 00 коп., а всього 78\~010 грн. 00 коп. Підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за простроченими платежами за комісією в розмірі 5\~800 грн., суд не вбачає, з огляду на наступне. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2019 справа № 186/1333/16-ц, провадження № 61-27618св18 зазначено, що відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 15-рп/2011, держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (пункт 1 частини другої\~статті 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16 вказується, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Пунктом 2.5 договору № 478733-КС-003 про надання кредиту від 10.10.2024 передбачено комісію за надання кредиту в розмірі 5\~800 грн., яка нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Разом з цим, встановивши в кредитному договорі сплату разової комісії, що нараховується в день видачі кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, що є незаконним, та фактично нарахував комісію за ту саму послугу, за яку відповідачка має сплатити згідно з договором проценти. Зазначена правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2019 справа № 595/290/17, провадження № 61-29972св18; Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.10.2019 справа № 311/682/16-ц, провадження № 61-24756св18; від 02.10.2019 справа № 760/20414/14-ц, провадження № 61-31205св18. Умова, зазначена у договорі, порушує принцип добросовісності та призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, отже суперечить положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що нарахування позичальнику комісії за надання кредиту без зазначення конкретних послуг, за які її сплачено, є незаконним, відтак вимога позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за простроченими платежами за комісією у розмірі 5\~800 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає. Підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 14\~500 грн. заборгованості по штрафам за кредитним договором № 478733-КС-003 про надання кредиту від 10.10.2024, суд не убачає, з огляду на наступне. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551\~ЦК України). Відповідно до п. 7.6 кредитного договору, у разі не здійснення сплати Процентів та/або Комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту), та/або Комісії за видачу додаткових грошових коштів у Кредит (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів), та/або суми кредиту у визначені цим Договором та додатковими угодами до Договору терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 32 % (Тридцять дві цілих нуль сотих процентів) від розміру простроченої заборгованості, який визначається відповідно до умов, описаних нижче. Разом з тим, відповідно до п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №758/5318/23 суд виснував щодо застосування пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18\~Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2\~статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року\~на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, ураховуючи перехідні положення ЦК\~України, вимога Товариства в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 14\~500 грн. заборгованості по штрафам за кредитним договором № 478733-КС-003 про надання кредиту від 10.10.2024, задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь позивача 1\~922 грн. 20 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial