Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

03.07.2025 ТОВ «Коллект центр» (далі - ТОВ «Коллект центр») звернулося до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором кредиту № 75183138 у розмірі 30029,17 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 26.08.2021 між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено кредитний договір № 75183138 у електронній формі. Отримавши кошти останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість в розмірі 30 029,17 грн. Позивач ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору факторингу набув права вимоги за кредитним договором № 75183138 від 26.08.2025, однак відповідач у добровільному порядку заборгованості не погасив. З метою захисту майнових прав змушені звернутись до суду. 10.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.07.2025 надійшло клопотання позивача про витребування доказів, а саме: інформації щодо належності банківської картки відповідачу та про рух коштів за вказаним рахунком від АТ КБ ТОВ «Приват банк». Просять поновити строк для подання зазначеного клопотання. Оскільки представником позивача клопотання про витребування доказів подано з порушенням строків, зазначених у частинах другій та третій ст. 83 ЦПК України та не надано доказів поважності причин їх пропуску, тому суд відмовляє у поновленні процесуального строку. Відтак відповідно до положень ст. 126 ЦПК України суд клопотання про витребування доказів залишає без розгляду. Сторони в судові засідання 24.07.2025, 29.09.2025 та 28.10.2025 не з`явилися. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (відповідач згідно з положеннями пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України), представник позивача просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Судом встановлено, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 26.08.2021 укладено договір позики № 75183138, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн строком на 30 днів (з 26.08.2021 до 25.09.2021) із (фіксованою) процентною ставкою 0,80 % в день (застосовується у відповідності до умов програми лояльності)(а. с. 24). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на реквізити платіжної картки № [NUMBER] . Договір підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором з використанням мобільного телефону [NUMBER] . Також відповідач ознайомлений шляхом проставлення електронного підпису з додатком № 1 до договору, де визначено загальну вартість кредиту для споживача (а. с. 24 зв. б.). Відповідно до довідки, виданої ТОВ "ФК "Фінекспрес" від 06.03.2025 на виконання умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" на користь [PERSON] на карту № [NUMBER] 26.08.2021 перераховано кошти у сумі 10 000,00 грн (а. с. 80). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» [PERSON] нарахована заборгованість за договором № 75183138 в розмірі 30 027,53 грн, з яких: 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 027,53 грн за відсотками, (а. с. 57-58). Згідно з розрахунками заборгованості, наданими ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ "Коллект центр" [PERSON] нарахована заборгованість за договором № 75183138 в розмірі 30 029,17 грн, з яких: 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 027,53 грн за відсотками, 1,64 грн 3% річних (а. с. 7-8). Також 22.02.2022 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 22.02.2022 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що за [PERSON] нарахована заборгованість за договором № 75183138 в розмірі 30029,17 грн, з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20027,53 грн за відсотками, 1,64 грн 3% річних; копію платіжного доручення про сплату ТОВ «Вердикт Капітал» коштів на користь ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання договору факторингу від 23.02.2022 (а.с. 9-13 зв., 14-23). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором №75183138 ( а.с.25-30). До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023 та форми реєстру боржників, де зазначено, що за [PERSON] нарахована заборгованість за договором № 75183138 в розмірі 30029,17 грн, з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20027,53 грн за відсотками, 1,64 грн 3% річних (а.с. 31-35). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання договору кредиту. Кредитний договір № 75183138 від 26.08.2021 укладений між первісним кредитором та [PERSON] у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договорів як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу за кредитним договором № 75183138 у розмірі 10 000,00 грн, надавши інформацію від фінансової установи ТОВ "ФК "Фінекспрес", яка надавала послуги перерахування коштів. Суд звертає увагу, що маска картки, зазначена у договорі, співпадає із маскою картки зазначеної ТОВ "ФК "Фінекспрес", також ідентичними є персональні дані отримувача коштів (ПІБ, РНОКПП, номер телефону), сума коштів та час їх перерахування. Позивачем доведено правові підстави набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договорів факторингу від 22.02.2022 та договору відступлення права вимоги від 10.01.2023. Одночасно всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не долучено доказів на підтвердження розміру заборгованості за договором № 75183138 від 26.08.2021. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] має невиконані зобов`язання за вказаним договором щодо сплати відсотків у розмірі 30 027,53 грн, з яких: 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 20 027,53 грн за відсотками, 1,64 грн 3% річних. Проте із наданого розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 57-58) вбачається, що відповідачем на погашення заборгованості внесено 3256,07 грн, а відсотки за користування кредитом нараховані за період з 26.08.2021 до 08.01.2022, хоча договір укладений на строк з 26.08.2021 до 25.09.2021 року. Нарахування відсотків поза межами дії строку кредитного договору не відповідає вимогам закону, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд (постанова ВП ВС від 25.05.2021 у справі 149/1499/18, постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12). З урахуванням наведеного суд стягує заборгованість за відсотками відповідно до розрахунку первісного кредитора станом на 25.09.2021 у розмірі 1194,00 грн, а також заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7937,93 грн (з урахуванням внесених відповідачем сум). Розрахунки заборгованості правонаступників первісного кредитора (а. с. 7-8) суд не приймає до уваги, оскільки згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимоги позивача про стягнення 1,64 грн 3% річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України також підлягають задоволенню. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» у розмірі 30 %, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між позивачем та АО "Лігал ассістанс" (а.с. 55-57); прайс послуг (а.с. 54), копію заявки про надання юридичної допомоги від 01.05.2025 (а.с. 55), витяг із акту № 10 від 13.05.2025 на суму 13 000,00 грн (а.с. 56). Зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, враховуючи конкретні обставини справи, часткове задоволенння позову, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 2 500 грн.

Outcome: partial