Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

14.07.2025 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 19 258,52 грн заборгованості та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.10.2024 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 1428012912415, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5 100 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 361,35% річних строком на 120 днів. Відповідач свої обов`язки щодо повернення кредиту не виконує, внаслідок чого станом на 08.07.2025 має заборгованість у розмірі 19 258,52 грн, з яких 4 999,52 грн - заборгованість за кредитом, 4 059 грн - заборгованість за відсотками, 10 200 грн - штраф. Ухвалою від 06.08.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася за наявною у суду адресою останнього зареєстрованого місця проживання, поштове відправлення повернулось до суду без вручення. Додатково відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Отже, судом було здійснено передбачені Цивільно-процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань. За наведеного, суд провів судове засідання за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 09.10.2024 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 1428012912415, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5 100 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 361,35% річних строком на 120 днів. Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор V6Q6Y9 для підписання кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження своїх позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» надало суду анкету-заяву на отримання кредиту, договір про надання коштів у кредит з додатками, паспорт кредиту, лист ТОВ ФК «Контрактовий дім», довідку про ідентифікацію, договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, розрахунок заборгованості. Доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» суду не надало. Зазначення у тексті договору особистих даних [PERSON] не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі. На підтвердження факту надання [PERSON] кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» надало лист ТОВ ФК «Контрактовий дім», довідку про ідентифікацію, з яих вбачається, що 09.10.2024 5 100 грн переказано на картковий рахунок № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . Відомості або доказів, що зазначений картковий рахунок належить [PERSON] матеріали справи не містять. Вказані документи не є первинними бухгалтерськими документами, вони не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал» коштів в сумі 5 100 грн на картковий рахунок, який належить саме [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази верифікації банківської картки, на яку, начебто, здійснювалося перерахування коштів за договором, а також первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували переказ коштів [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії № 1428012912415 від 09.10.2024. За таких умов, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, у задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати залишаються за позивачем у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed