Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.06.2025 позов [PERSON] до Кредитної спілки «Експрес кредит юніон Україна» в особі відокремленого підрозділу «Відділення № 10 Кредитної спілки «Експрес кредит юніон Україна» про стягнення коштів - задоволено. Стягнуто з Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» на користь [PERSON] строковий внесок за договором №23/11-21/В10 від 26.11.2021 у розмірі 195000,00 грн., відсотки за договором у розмірі 27433,56 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 26404,86 грн. та 3% річних у розмірі 12252,28 грн. Стягнуто з Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» на користь держави 2610,91 грн. 29.09.2025 представник позивача [PERSON] - адвокат Войнеску Л.І. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині витрат на професійну правничу допомогу. Подану заяву обґрунтовано тим, що під час ухвалення рішення, суд не вирішив питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, про які було заявлено позивачем у позовній заяві. Сторона відповідача не скористалася своїм правом подати клопотання про зменшення заявлених витрат. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 03.06.2025 стягнуто з Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» на користь [PERSON] строковий внесок за договором №23/11-21/В10 від 26.11.2021 у розмірі 195000,00 грн., відсотки за договором у розмірі 27433,56 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 26404,86 грн. та 3% річних у розмірі 12252,28 грн. Стягнуто з Кредитної спілки «Експрес Кредит Юніон» на користь держави 2610,91 грн. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно позовної заяви [PERSON] , останній вказував про те, що попередня орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 8000,00 грн. Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Водночас за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником [PERSON] - адвокатом Войнеску О.І. надано договір про надання правничої допомоги № 1 від 23.07.2024 (а.с.25-28), копію квитанції про оплату позивачем 8000,00 грн. (а.с.30), виписка з рахунку (а.с.31), ордер на надання правничої допомоги (а.с.32), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.33), акт наданих послуг від 31.03.2025 (а.с.91). Верховним Судом сформовано усталену практику з питань стягнення витрат на правничу допомогу: при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об?єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ступінь складності справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи наявні докази в обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Відтак, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь позивача становить 8000, 00 грн. Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення в справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved