Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» звернулося в Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача до [PERSON] , в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 36\~505,18 грн, а також судові витрати в сумі 2\~422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ\~« Перший Український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») та [PERSON] 19.07.2019 укладено кредитний договір № 2001360891501, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30\~800,00 грн. У позові вказав, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 07.05.2025 складає 36\~505,18 грн, з яких: 24\~630,92 грн заборгованість за кредитом; 11\~874,26 грн заборгованість процентами; 0,00 грн заборгованість за комісією. Зазначив, що позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Позивач також зазначив, що кредитний договір укладено між сторонами 19.07.2019. Однак, кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 17.07.2023, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, позивач був змушений звернутися з названим позовом до суду. Ухвалою суду від 03.09.2025 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Рекомендоване поштове повідомлення, адресовано відповідачеві, повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 19.07.2019 між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] був укладений договір у виді підписання сторонами Заяви № 2001360891501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу відкритий поточний рахунок, видано кредитну картку № [NUMBER] . У заяві міститься особисте розпорядження відповідача [PERSON] на встановлення на її поточний рахунок кредитного ліміту у розмірі 5\~000,00 грн. Визначено, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, яка становить 47,88%, а також визначений розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки (розділ «Кредитна катка»). Узгоджено, що розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місця. Вказана заява підписана представником банку та відповідачем [PERSON] (а.с.11). Крім того,\~в цей\~же день\~відповідач був\~ознайомлений з\~умовами кредитування\~шляхом підписання\~останнім Паспорту\~споживчого кредиту,\~що у\~свою чергу\~підтверджує отримання\~та ознайомлення\~з інформацією\~про умови\~кредитування та\~орієнтовну загальну\~вартість кредиту,\~виходячи із\~обраних ним\~умов кредитування. Факт виконання позивачем обов`язку щодо надання відповідачу кредиту (встановлення кредитного ліміту) у розмірі визначеному умовами договору від 19.07.2019 підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про збільшення кредитного ліміту та банківською випискою особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 23, 27-33). З наданого банком розрахунку вбачається, що у відповідача за кредитним договором від 19.07.2019 станом на 07.05.2025 утворилася заборгованість у розмірі 36\~505,18 грн, яка складається з: 24\~630,92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11\~874,26 грн - заборгованість за відсотками. З доданої банківської виписки з особового рахунку вбачається, що останній платіж на погашення кредиту [PERSON] здійснила 17.07.2023 у розмірі 1 600,00 грн (а.с. 33). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ухвалюючи рішення у цій справи, суд, окрім іншого, бере до уваги, що укладений між сторонами договір у виді Заявки про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування не оспорений відповідачем. Протягом 14 календарних днів з дня укладення такого договору відповідач не відмовився від кредитного договору та, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, відповідач активно користувався карткою, здійснюючи видатки по карті і поповнюючи баланс по картці. Матеріали справи\~не містять\~даних щодо\~незаконного зняття\~коштів з\~використанням картки\~відповідача та\~незаконну видачу\~вказаних карток\~на ім`я\~ [PERSON] третім особам. За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених наявними доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2\~422,40 грн, а тому він підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved