Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

23 вересня 2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2025 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 22 червня 2019 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №35. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . З грудня 2024 року сторони перестали проживати разом як подружжя, а саме з моменту коли [PERSON] почала служити за контрактом у лавах Збройних Сил України. Позивач разом з сином зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових мешканців Березівської міської ради ОТГ. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але з 15 грудня 2024 року фактично перебуває на військовій службі Спочатку сімейне життя сторін складалось добре, проте протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє взаємопорозуміння та повага, сторони втратили почуття любові один до одного. Вони не підтримують відносини, притаманні подружжю, не мають спільного побуту та бюджету. Дана ситуація продовжується протягом тривалого часу, вона нестерпна для [PERSON] , приносить йому лише негативні емоції, душевні страждання. Шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан відносин з відповідачкою та продовжить їх перебіг в часі. Майнових претензій у сторін немає. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам [PERSON] . Позивач заперечує проти надання часу на примирення. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . Ухвалою суду від 24.09.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 21.10.2025 року о 12:00 год. У судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов в повному обсязі. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які позивач посилався, врахувавши визнання позову відповідачкою, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. 22 червня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №35. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалось, шлюбні відносини між ними поступово погіршились, відсутнє взаєморозуміння та повага, сторони втратили почуття любові один до одного. [PERSON] та [PERSON] не підтримують відносини, притаманні подружжю, не мають спільного побуту та бюджету, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер. Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан відносин з відповідачкою та продовжить їх перебіг в часі. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам [PERSON] . На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Станом на теперішній час спір про поділ майна та місце проживання дитини - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачкою, суд вважає причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved