Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

02 червня 2025 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулись Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 30 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» і відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 5239320824. Відповідно до умов Договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 23.04.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 2.2 Договору позики, Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику у розмірі 7 000,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування Позикою, нараховані згідно п.2.6.1., п.2.6.2 та 2.6.3. цього Договору, його додатків. Основні умови Договору щодо надання коштів у позику: п. 2.4. Тип кредиту - кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 30.08.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0,75% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8 000 грн. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед Позивачем складає 29 470,00 грн., з яких 7 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18 970,00 грн. заборгованість за процентами, 3 500,00 грн. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки. Просить суд тягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. 18 вересня 2025 року від представника відповідача - Хроменко Володимира Сергійовича надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач з позовними вимогами позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №5239320824 від 30.08.2024 року у розмірі 29 470,00 грн. та судового збору за подання позовної заяви 2 422,40 грн. - частково не згоден. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №5239320824 від 30.08.2024 року у розмірі 29 470,00 грн. року, яку позивач вважає не обґрунтованою враховуючи наступне. З інформацією по умовам отримання кредиту Відповідач ознайомлений перед виявленням бажання на укладення договору, що була розміщена на офіційному сайті у розділі умови кредитування. Також було ознайомлено з анкетою-заявкою на отримання фінансового кредиту, звертаю увагу, що даний документ містив інформацію про термін кредиту 120 днів із застосуванням процентної ставки 0,1% інша інформація стосовно застосування змінних процентних ставок була відсутня. Також зауважує, що при отриманні кредиту не надавалась інформація: паспорт споживчого кредиту, договір про надання фінансового кредиту та інші документи, що надані Позивачем як докази по справі, тому у Відповідача не було можливості ознайомитися з умовами наданого кредиту, тому кредит надано на завчасно не вигідних умовах Відповідачу, так як Позивачем дана інформація була прихована. Позивачем здійснюється розрахунок заборгованості з урахуванням процентної ставки 1% та здійснюється нарахування на 271 день прострочки, в результаті чого заборгованість склала 18 970 грн. Зазначена процентна ставка Відповідачем попередньо не узгоджувалась. Відповідач вважає безпідставним застосування процентних ставок, які завчасно не узгоджені. Застосована процентна ставка є незаконною, так як Позивач не надав повної інформації про умови укладення договору, Відповідач жодних документів не підписував, що свідчить про його необізнаність та відсутність волевиявлення на укладення договору саме на таких умовах. Стосовно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором взагалі нічого не зрозуміло, чим керується при цьому Позивач взагалі не відомо. Звертає увагу суду, що Відповідачу не було надано жодної інформації стосовно можливого застосування змінних процентних ставок, під час терміну дії договору, тому при укладанні договору дані умови не були узгоджені, що порушує права та законні інтереси Відповідача. В порушення норм законодавства Позивачем не було надано для ознайомлення Відповідачу паспорт споживчого кредиту. В свою чергу паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит. Задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №5239320824 від 30.08.2024 року - частково, а саме: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №5239320824 від 30.08.2024 року у сумі 7 000,00 грн. В інших позовних вимогах відмовити у повному обсязі. 23 вересня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого Згідно якого доводять до відома склад суду із розгляду провадження № 2/498/435/25, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «ІННОВА ФІНАНС» на «ІННОВА-НОВА», - у зв`язку із чим 08.09.2025 р. відповідні зміни внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Позивача. З урахуванням пропущення Відповідачем строку на подання відзиву за відсутності поважних причин такого пропущення, суд має залишити вказаний відзив без розгляду. Стосовно заперечень Відповідача щодо укладення з ним договору про надання грошових коштів у позику № 6113001124 від 22.11.2024 р. на умовах, викладених в тексті такого Договору. Звертає увагу суду, що новітньою судовою практикою у справах про стягнення заборгованості за аналогічними кредитними договорами, підтверджено як правомірність укладення письмових кредитних договорів, електронних кредитних договорів, так і правомірність укладення електронних кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та/або факсимільного відтворення підпису. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». Електронний договір про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 р. із [PERSON] укладений у тому ж порядку, що і електронний кредитний договір, який аналізується Верховним Судом у справі № 561/77/19, тому правовий висновок, зроблений Верховним Судом у справі № 561/77/19, має безпосереднє значення і у даній справі та не може бути проігнорований. Позичальником [PERSON] під час укладення договору про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 р. пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку (цей спосіб ідентифікації прописаний у п. 2.17. Договору). Під час ідентифікації Позичальника - [PERSON] - з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи, зокрема отримано інформацію відносно прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, адреси зареєстрованого місця проживання, фінансового номеру телефону, а саме: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 67103, Одеська обл., Роздільнянський р-н., При реєстрації та входу в особистий кабінет позичальника при укладенні договору № 5239320824, Відповідачем було використано фінансовий номер телефону [NUMBER] . Саме на цей номер телефону - [NUMBER] - був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор (4930), яким був підписаний договір про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 р. Таким чином [PERSON] договір про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 р. підписано одноразовим ідентифікатором (4930), надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу фінансовий номер телефону ( [NUMBER] ), використання якого дозволено ст. 207 Цивільного кодексу України та ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 7 000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору. Стосовно розміру нарахованих процентів за договором про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 р. Пунктом 2.7. договору про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 р. метою отримання кредиту визначено споживчі (особисті) потреби, що свідчить про те, що в даному випадку мова йде про споживче кредитування, регулювання якого здійснюється вузькоспеціалізованим Законом України «Про споживче кредитування», що визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Закон України «Про споживче кредитування», зокрема ч. 5 ст. 8, визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» ці обмеження враховані, шляхом встановлення стандартної процентної ставки за користування кредитними коштами у розмірі, визначеному п. 2.6.1. договору про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 р., що не перевищує максимально допустимий розмір в 1%. Застосування зниженої процентної ставки за період з дати укладення Договору і до здійснення Позичальником першої сплати згідно Графіку платежів договором про надання грошових коштів у позику № 5239320824 від 30.08.2024 також роз`яснено. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Представник позивача надіслав клопотання про розгляд справи без участі сторін, позов підтримують та просять суд його задовольнити. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, надали відзив на позовну заяву. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 30 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 5239320824. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . Згідно п. 2.6.1 кредитного договору, стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту та становить: 1 % в день у межах строку, вказаного в п. 2.5 цього договору. Згідно п. 2.6.2 кредитного договору, знижена процентна ставка в день застосовується відповідно до умов зазначених в договорі. Згідно п. 2.9 орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 32 200,00 грн. Відповідно до п. 10.6, 10.7. кредитного договору, позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС товариства, відповідно з цього моменту товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) товариства щодо укладання договору. Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони товариства є формування на дання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від товариства, через особистий кабінет. Договір про надання грошових коштів у кредит № 5239320824 від30.08.2024 підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором: 4930. Згідно відомостей наданих ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 30.08.2024, на картку № [NUMBER] здійснено переказ коштів у розмірі 7 000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 29 470,00 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 7 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 18 970,00 грн., неустойка 3 500,00 грн. за кількість днів прострочення - 271 день. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з матеріалів справи, договір надання грошових коштів у кредит № 5239320824 від 30 серпня 2024 року містить основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування. Як вбачається з наявних в матеріалах справи договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору надання грошових коштів у кредит № 5239320824 від 30 серпня 2024 року. За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач належним чином умови кредитного договору не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 29 470.00 грн. Встановлені судовим розглядом обставини свідчать про те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором надання грошових коштів у кредит № 5239320824 від 30 серпня 2024 року щодо повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, сплати комісії, що своєю чергою стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Щодо твердження представника відповідача щодо того, що відповідачу не було надано жодної інформації стосовно можливого застосування змінних процентних ставок, під час терміну дії договору, тому при укладанні договору дані умови не були узгоджені, що порушує права та законні інтереси відповідача, суд зазначає наступне: згідно п. 10.10 кредитного договору №5239320824 від 30.08.2024, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Вебсайті Товариства: https://finsfera.ua. Згідно п. 1.16 кредитного договору: Паспорт Кредиту - інформація, яка надається Позичальнику до укладення договору про споживчий кредит у вигляді електронного документа, що направляється Позичальнику для ознайомлення до Особистого кабінету та/або на його електронну пошту та після підтвердження Позичальником про ознайомлення з цією інформацією, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, стає невід`ємною частиною Договору. Отже, підписуючи кредитний договір одноразовим ідентифікатором 4930, відповідач підтвердив, що він ознайомлений і згоден з умовами зазначеними у договорі, а отже вимога представника відповідача про відмову в стягненні з відповідача заборгованості за процентами не підлягає задоволенню. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу (неустойки) за порушення виконання зобов`язань за укладеним договором задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено. Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачу нараховано штраф за 2024, 2025 рік, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, а тому позовні вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» є обґрунтованими, а тому зі [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 25 970,00 грн., з яких: тіло кредиту - 7 000,00 грн., відсотки - 18 970,00 грн. Так, звертаючись до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., понесення вказаних судових витрат є документально підтвердженим. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2 134,10 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial