Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

22 вересня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 21 жовтня 2007 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 50. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені з 2023 року, їхній шлюб існує лише формально, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 18), 01 жовтня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить шлюб розірвати та розглядати справу без його участі (а. с. 15). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 17), про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом частин третьої та четвертої статті 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 21 жовтня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 50 (а. с. 7). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 8, 9). Позивач та відповідачка подружніх відносин не підтримують, проживають окремо з 2023 року, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного, статей 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved