Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

15 липня 2025 року до суду надійшов позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі ТДВ «СК «Гардіан») до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позов мотивований тим, що 13 січня 2022 року ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР-207704076), згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] . 17 січня 2022 року о 10 годині 00 хвилин на автодорозі Р-15 6 км [PERSON] керувала автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого відірвалось переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «KIA», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення\~правил дорожнього руху\~ [PERSON] 18 січня 2022 року до ТДВ «СК «Гардіан» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] , який зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіля марки «KIA», номерний знак [NUMBER] . Вказуючи, що 07 травня 2022 року та 14 червня 2023 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування та станом на 16 червня 2023 року страхове відшкодування в розмірі\~\~61\~299.86 гривень було виплачене, посилаючись на положення\~підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтю 1191 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь витрати з виплати страхового відшкодування в розмірі 61\~299.86 гривень та судові витрати. Представник відповідачки адвокат Зуб В. В. подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що, положенням підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на який посилається позивач, визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Проте, під час розгляду Ковельським міськрайонним судом Волинської області справи про адміністративне правопорушення № 159/452/22 технічний стан транспортного засобу, яким керувала відповідачка, та причинно-наслідковий зв`язок між ним та дорожньо-транспортною подією, судом не встановлювався (а. с. 48-52). У судове засідання представниця позивача не з`явилася, 10 жовтня 2025 року подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати без її участі (а. с. 74). Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку електронного документу (а. с. 70, 73), про причини неявки суд не повідомляли, клопотань не подавали. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Встановлено, що 13 січня 2022 року ТДВ «СК «Гардіан» та [PERSON] уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР-207704076), згідно з яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер [NUMBER] . У постанові Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22 зазначено, що 17 січня 2022 року о 10 годині 00 хвилин на автодорозі Р-15 6 км [PERSON] керувала автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого відірвалось переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «KIA», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення своєї вини не заперечувала. Вказаною постановою судді [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а. с. 11). 18 січня 2022 року до ТДВ «СК «Гардіан» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] , який зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності автомобіля марки «KIA», номерний знак [NUMBER] (а. с. 12) 07 травня 2022 року та 14 червня 2023 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із заявами про виплату страхового відшкодування (а. с. 13-14). Відповідно до страхових актів, складених ТДВ «СК «Гардіан», та платіжних доручень [PERSON] виплачене страхове відшкодування на загальну суму 61\~299.86 гривень (а. с. 15-20). Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих\~фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до статті 979\~Цивільного кодексу\~України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові)\~\~або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату),\~а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із частиною другою статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до статті 22.1\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом «г» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху. Встановлено, що постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22 [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~статтею 124 КУпАП, а, відтак,\~на підставі частини шостої статті 82\~ЦПК України вказана постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковою для суду у цій справі в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, у цій справі не підлягає доказуванню, що саме бездіяльність [PERSON] , яка «перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу» призвела до того, що «відірвалося переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «КІА», номерний знак [NUMBER] ». Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Водночас правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачений такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому, за змістом статті 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). З матеріалів справи видно, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу\~\~«Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», а вина водія [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху\~України встановлена постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22. ТДВ «СК «Гардіан» виплатило потерпілій особі 61\~299.86 гривень страхового відшкодування. У безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди перебуває наявність винних дій (бездіяльності) відповідачки, що проявилися у порушенні Правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобу «KIA», номерний знак [NUMBER] , а саме дій (бездіяльності), внаслідок яких під часу руху в автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , відірвалось переднє ліве колесо, що й стало причиною дорожньо-транспортної пригоди. Суд вважає, що в розглядуваному випадку наявні підстави для відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки позивачем надано суду докази, які підтверджують невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху\~та наявності причинного зв`язку між цією невідповідністю та наслідками у вигляді дорожньо-транспортної пригоди. Факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідачка як особа, яка винувата в дорожньо-транспортній пригоді, притягнута до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, отже, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими. Проте, не можна повністю погодитися із розміром відшкодування, який позивач просив стягнути. Відповідно до страхових актів № G-16928-1, № G-16928-2 та платіжних доручень № 7323, № 177272 позивач виплатив потерпілому [PERSON] страхове відшкодування 29 липня 2022 року у розмірі 14606,17 гривень, 16 червня 2023 року 42201,29 гривень на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у справі № 159/3688/22 (а. с. 15, 16, 18, 19). Окрім того, позивач склав страховий акт № G-16928-3, в який включив як страхове відшкодування судові витрати, стягнуті з нього рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2023 року, яке постановою Волинського апеляційного суду від 07 червня 2023 року залишене без змін, у справі № 159/3688/22, а саме: 3500 гривень вартості проведення експертизи та 992,40 гривень судового збору (а. с. 17). Зазначені суми позивач перерахував потерпілому [PERSON] (а. с. 20). Відповідно до статті 29 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Аналіз наведеної норми Закону дає обґрунтовані підстави для висновку про те, що судові витрати, понесені страховиком як відповідачем у межах цивільної справи за позовом потерпілого, не є тими витратами, які пов`язані з пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з чим не підлягають відшкодуванню в порядку регресу. З огляду на вказане в позові в частині стягнення з відповідачки 4492,40 гривень слід відмовити. За змістом частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадкі в, встановлених цим Кодексом. Доводи представника відповідачки адвоката Зуба В. В., викладені у відзиві на позов, спростовуються матеріалами справи. Зокрема, постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2022 року у справі № 159/452/22 встановлено, що\~ [PERSON] перед виїздом не перевірила і не забезпечила технічно справний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого відірвалось переднє ліве колесо, яке здійснило зіткнення з автомобілем марки «KIA», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачка свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не заперечувала. Вказане судове рішення набрало законної сили та не оскаржувалося у апеляційному порядку. Суд звертає увагу на те, що текст викладеної в постанові суті інкримінованого відповідачці правопорушення повністю кореспондується зі змістом підпункту «а» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що транспортний засіб, яким керувала [PERSON] , був у технічно справному стані, дорожньо-транспортна пригода не є в причинному-наслідковому зв`язку з невідповідністю технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього\~руху і з яких причин переднє ліве колесо відокремилося від автомобіля під час його руху, сторона відповідача суду не надала. Такі ж обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди та винуватості [PERSON] встановлені в постанові Волинського апеляційного суду від 07 червня 2023 року у справі № 159/3688/22 за позовом [PERSON] до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення матеріальної шкоди, що в контексті частини четвертої статті 82 ЦПК України не доказується при розгляді іншої справи, у якій бере участь особа, щодо якої встановлені ці обставини. За таких обставин справи, які підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідно до зазначених вище норм матеріального права, встановивши, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідачки\~\~внаслідок невідповідності технічного стану її транспортного засобу вимогам\~Правил дорожнього руху, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і стягнення з відповідачки на користь позивача 56807,46 гривень страхового відшкодування у порядку регресу. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 07 листопада 2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6115/10 від 07 липня 2017 року, ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1941028 від 07 липня 2025 року, акт № 15 про надані послуги від 13 січня 2025 року, платіжну інструкцію № 228041 від 20 січня 2025 року (а. с. 4-10). Витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000 гривень є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідачка та її представник відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляли, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовували. Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений частково (92,67 %), з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2806,05 гривень (3028 грн * 92,67 % = 2806,05 грн) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1853,40 гривень (2000 грн * 92,67 % = 1853,40 грн). На підставі викладеного, статей 22, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України,\~статей 22,\~29,\~38\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial