Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

16 червня 2025 року з Дніпровського районного суду Дніпропетровської області до Новокодацького районного суду міста Дніпра за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви АТ «Таскомбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 червня 2025 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 14 липня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 04 серпня 2025 року через систему «Електронний суд» направлено докази. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 20 грудня 2021 року відповідач підписав заяву-анкету № 1035509 про приєднання публічної пропозиції на укладення договору. 20 грудня 2021 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг № 002/13272676-SP, відповідно до умов якого відповідачеві було відкрито кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі до 100 000 грн., а відповідач сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 0,22 % та комісії. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 25 жовтня 2023 року складає 108\~168 грн. 06 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49 929 грн. 99 коп. та заборгованості за відсоткам у розмірі 58 238 грн. 07 коп. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 108 168 грн. 06 коп., а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. Представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2021 року відповідач підписав заяву-анкету № 1035509 про приєднання публічної пропозиції на укладення договору (а.с. 6-9) та відкрито поточний рахунок у гривні (а.с. 10), що становить між ним і банком договір, відповідно до умов якого відповідачеві було відкрито кредитну лінію із загальним кредитним лімітом до 100\~000 грн. та надано кредит у розмірі 49 929 грн. 99 коп. строком користування 12 місяців з можливістю пролонгації та відсотків за користування кредитом, про що свідчить його особистий підпис. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 25 жовтня 2023 року відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 108 168 грн. 06 коп. (а.с. 5). Листом від 25 вересня 2023 року № 159185/70 позивач звернувся до відповідача із вимогою про сплату заборгованості (а.с. 31, 32), яку відповідачем залишено без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002/13272676-SP від 20 грудня 2021 року у розмірі 108\~168 грн. 06 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 49 929 грн. 99 коп. та заборгованості за відсоткам у розмірі 58 238 грн. 07 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме судовий збір. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 3\~028 грн. (а.с. 43), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути із [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк», складає 111 196 грн. 06 коп. (108 168 грн. 06 коп. + 3 028 грн. = 111 196 грн. 06 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved