Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

15.09.2025 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву обґрунтовано тим, що 25.10.2001 заявниця набула 1/2 частки квартири за адресою [ADDRESS] . Підставою для набуття даної квартири є свідоцтво про право власності на квартиру, яке видано представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку того ж дня згідно розпорядження № 5979. Ім`я заявниці у даних документах зазначено « [PERSON] ». 20.10.2003 КП БТІ м. Донецька прийнято рішення про реєстрацію права власності, у відповідності до якого заявниця разом із своєю мамою [PERSON] стали спільними власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Ім`я заявниці також зазначено « [PERSON] ». 27.08.2025 заявниця звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради з метою реєстрації 1/2 частки квартири у Державному реєстрі прав на нерухоме майно який працює з 2013 року. Так, 01.09.2025 за №\~80621246 державним реєстратором прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради ухвалено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки наявна відмінність в імені заявниці. У правовстановлюючих документах вона записана як « [PERSON] », а у паспорті громадянина України її ім`я вказано як « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що в імені заявника в різних документах наявна відмінність, вона позбавлена можливості реалізувати свої права та завершити оформлення правовстановлюючих документів на квартиру, зареєструвавши своє право власності. Дана відмінність у документах була виявлена заявником нещодавно, а саме при реєстрації вищевказаних правовстановлюючих документів на належне їй нерухоме майно коли виникли труднощі, адже ім`я, яке зазначено в договорі купівлі-продажу, і ім`я, яке зазначено у заявника згідно паспорту, відрізняється однією літерою, а інші анкетні дані співпадають (прізвище, по батькові, дата та місце народження). Вказані розбіжності у написанні імені заявника викликані різним його перекладом з російської мови на українську мову (відрізняється лише одна буква). 19.09.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку окремого позовного провадження з викликом сторін. 26.09.2025 від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Згідно частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданим 23.06.2020 Відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно із паспортом громадянина України, виданим 13.07.2020 прізвище, ім`я та по-батькові заявниці записано як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] від 25.10.2001, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності гр. [PERSON] та [PERSON] по кожній. Згідно із витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1765505 від 20.10.2003 Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецька квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності гр. [PERSON] та [PERSON] по кожній. Відповідно до довідки від 26.10.2016 № 5105-7794 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання [PERSON] є: [ADDRESS] . Тоді як її зареєстрованим місцем проживання є: [ADDRESS] . Вказані розбіжності у написанні імені заявника викликані різним його перекладом з російської мови на українську мову (відрізняється лише одна буква Ганна - Анна). 01.09.2025 державним реєстратором прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Одеської міської ради ухвалено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки наявна відмінність у імені заявниці. Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, на теперішній час є неспівпадання в написанні імені заявниці в правовстановлюючих документах, а саме в свідоцтві про право власності на квартиру, яке видано представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку 25.10.2001 № 5979 та витязі Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації м. Донецька про реєстрацію права власності №\~1765505 від 20.10.2003, в яких вказано її ім`я « [PERSON] », а в паспорті громадянина України №\~ [NUMBER] « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~та п. 6 ч. 1 ст.\~315 ЦПК України\~та роз`яснень, викладених у п.\~1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6\~ст. 256 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, а також не заперечується заінтересованою особою, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved