Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

18.06.2025 позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16.10.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний кредитний договір №412900088 згідно якого останній отримав кредит в сумі 12400 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на дату звернення до суду з позовною заявою становить 58456,08 грн. з яких: 12400 грн. заборгованість по кредиту; 46056,08 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії було продовжено Додатковою угодою №32 від 31.12.2023 до 31.12.2024, згідно якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №412900088 від 16.10.2023. 31.07.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №31/0724-01, згідно якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №412900088 від 16.10.2023. 29.05.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №29/05/25-Е, згідно якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №412900088 від 16.10.2023. На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №412900088 від 16.10.2023 в розмірі 58456,08 грн. 27.06.2025 відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому вказує, що він не погоджується з заявленою позивачем сумою заборгованості, оскільки нараховані відсотки є надмірними, необґрунтованими і підлягають зменшенню, а також зазначає, що з моменту укладення кредитного договору минуло понад три роки, тому просить відмовити позивачу в задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідь на відзив на позовну заяву представником позивача не надана. Сторони у справі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.10.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний кредитний договір №412900088 згідно якого останній отримав кредит в сумі 12400 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.10-49). Факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів відповідачем [PERSON] не спростовується, а тому суд не входить в обговорення даних обставин, як таких, що визнаються відповідачем. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01, строк дії було продовжено Додатковою угодою №32 від 31.12.2023 до 31.12.2024, згідно якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №412900088 від 16.10.2023 (а.с.82-97). 31.07.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №31/0724-01, згідно якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №412900088 від 16.10.2023 (а.с.74-81). 29.05.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №29/05/25-Е, згідно якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №412900088 від 16.10.2023 (а.с.67-73). Відповідно до\~ст.512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України,\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною першою\~статті 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Підписанням за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора кредитного договору, [PERSON] підтвердив свою обізнаність та згоду із запропонованими умовами надання кредиту, що свідчить про його вільне волевиявлення, спрямоване на укладення договору саме на тих умовах, що у ньому визначені. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на дату звернення до суду з позовною заявою становить 58456,08 грн. з яких: 12400 грн. заборгованість по кредиту; 46056,08 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.56-60). Статтями\~525,\~526 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки, відповідач [PERSON] своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про сплив строку позовної давності виходячи з наступного. Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як видно з матеріалів справи, кредитний договір №412900088 був укладений 16.10.2023, в той час як з позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до суду 18.06.2025, тобто в межах визначеного законом трьох річного строку позовної давності. Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем були понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.1, 52-55). Оскільки, позовну заяву задоволено, судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., то слід зазначити наступне. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі\~№922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.\~Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. \~ \~ \~ \~Як видно з Акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 на виконання робіт з надання послуг правничої допомоги було витрачено 6 год. часу, а вартість наданих послуг становить 7000 грн. (а.с.52). \~ \~ \~ \~Чинне процесуальне законодавство встановило такі\~основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, за\~статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. У постановах Верховного Суду у\~справі №905/1795/18\~та у\~справі №922/2685/19 вказано, що\~суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved