Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба в справах дітей Чортківської міської ради про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивач вказала, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбу, проте рішенням Миронівського районного суду Київської області від 15.08.2012 року у справі № 1017/5620/12 шлюб між ними розірвано. Також, [PERSON] є батьком їх спільному сину [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач перестав виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до їхнього сина. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, підтвердив те, що не спілкується із сином, бачив його ще маленьким, матеріальної допомоги не надає, амає заборгованість по аліментах. Представник третьої особи,до суду не з`явився, подала клопотання в якому просила розгляд справи проводити за відсутності представника, зазначила що позовні вимоги підтримують. . Вислухавши сторін, з`ясувавши думку дитини, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Миронівського районного суду Київської області від 15.08.2012 року у справі № 1017/5620/12. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області 28.07.2011 року. Позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 19.05.2021 року виданим Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації ктів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 62. Позивачка проживає в будинку номер [ADDRESS] разом із [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується актом обстеження № 48 від 09.04.2025. Станом на 11.03.2025 року розмір заборгованості Відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини становить 303110,55 грн. (триста три тисячі сто десять гривень 55 копійок), що підтверджується довідкою №13981 від 11.03.2025 року Миронівського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Відповідач за період з 2012 року не цікавився навчальним процесом та станом здоров`я, не брав участі у процесі лікування під час його хвороб, не був присутній при проведенні щеплень, що підтверджується довідкою сімейного лікаря КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27.01.2025 року та характеристикою учня 8 класу Маслівської гімназії Миронівської міської ради Київської ради. Окрім цього, 30.05.2014 року Відповідач оформив заяву у приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., зареєстровану в реєстрі за №1799, якою повідомив, що він не приймає участі у вихованні його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , відмовляється від здійснення щодо нього батьківських прав та виконання батьківських обов`язків. Надав органу опіки та піклування та/або його матері, [PERSON] , [INFO] , право вибору місця проживання сина [PERSON] ., що підтверджується вказаною заявою. Рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області №184 від 23.04.202,5 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Отже, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миронівської міської ради Обухівського району Київської області дійшов мотивованого висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України). Тлумачення частини шостої статі 19 СК України дає підстави для висновку, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20. Згідно з ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Судом встановлено, що протягом тривалого часу, починаючи з 2012 року, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, не турбується про нього, не виявляє ніякого інтересу до фізичного і духовного розвитку дитини, його навчання, підготовки до самостійного життя, не повідомив про місце свого перебування, що є умисним ухиленням від виконання ним батьківських обов`язків. Судом була заслухана думка неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який суду повідомив, що з батьком не спілкується та ніколи його не бачив, батьком називає [PERSON] , який є чоловіком її матері та з яким всі разом проживають. не заперечував щодо позбавлення батьківських прав. Вважає доцільним позбавити його батька [PERSON] батьківських прав щодо нього. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задоволити, зважаючи на те, що відповідач байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, не приділяє належної уваги вихованню дитини, не забезпечує належних умов проживання, не цікавиться її життям та взагалі зник з життя дитини. Відповідач не надав суду доказів, наявності перешкод у здійсненні батьківських обов`язків щодо виховання сина, натомість визнав позов та підтвердив обставини вказані позивачкою.. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини, тому наявні виключні обставини для застосування крайнього заходу впливу на особу, яка не виконує батьківські обов`язки - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Оскільки, з відповідача вже стягуються аліменти, по сплаті яких він має значну заборгованість, то це питання судом у даній справі не вирішується. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved