Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 75231646 у розмірі 11 827, 58 грн та понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,4 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75231646, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн, строком позики - 11 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день. Укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, у зв`язку з чим Товариство змушене звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судовго засідання повідомлявся шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, заяв про розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Крім того, про місце, дату та час слухання справи відповідач повідомлений належним чином, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 25.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 75231646, що підтверджується довідкою про ідентифікацією, відповідно до якої акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора pvvcL8dsfR, який йому був направлений 25.06.2021 о 07.48 год. на електронну пошту [INFO] /а.с.11, 24/. Відповідно до умов Договору відповідачу надано позику у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції, довідки про переказ коштів /а.с. 25/. Згідно з п. 2.2. Договору позики, строк позики 11 днів, процентна ставка (базова)/день - 1,99 %. Відповідно до п. 4 Договору позики, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Згідно з п.п. 13.3.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», позичальник зобов`язаний сплачувати Проценти за Договором позики у встановлених умовами Договору позики та цими Правилами порядку та розмірах, та забезпечити своєчасне виконання зобов`язань відповідно до умов Договору позики. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв`язку із невиконанням умов Договору у відповідача виникла заборгованість, яка становить 11 827,58 рн, яка складається із: - заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4 000,00 грн; - заборгованості за відсотками у розмірі 7 827,58 грн. Навність заборгованості пітверджується розрахунком заборгованості за Договором позики № 75231646 від 25.06.2021 /а.с.6-8/. 19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК Управління активами» укладено Договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК Управління активами» перейшли права вимоги до боржників, у тому числі до боржника [PERSON] /а.с.26-30/, що також підтверджується копіями акту прийому-передачі документації, акту прийому-передачі реєстру заборгованостей, акту прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованостей електронному вигляді, реєстру прав вимог № 3, акту звірки взаєморозрахунків /а.с.30, 32, 33-35/. 03.04.2023 між ТОВ «ФК Управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] /а.с.36-40/, що також підтверджується копіями акту прийому-передачі реєстру заборгованостей, акту прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованостей електронному вигляді, акту звірки взаєморозрахунків, реєстру заборгованості /а.с. 43-46/. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або закон Отже, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК Укра/їни передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що відповідач взятих на себе зобов`язань в строки, передбачені договором позики, належним чином не виконав, відповідач позовні вимоги не спростував, суд вважає що позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке. З п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано: - копію Договору про надання правової допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024; - копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; - копію акту приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правичої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024; - копію витягу з акту № 10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правичої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, згідно з яким вартість послуг щодо вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів по малозначних справах для формування позовної заяви становить 500,00 грн, щодо підготовки/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі становить 3000,00 грн; - копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, зокрема щодо складання позовної заяви, представництва в суді у справі за позовом до [PERSON] ; - копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 20.03.2025. Клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надходило. Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень ст.137 ЦПК,

Outcome: approved