Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

15.09.2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому, позивачка змушена звертатися до суду та просить стягувати аліменти з відповідача у вищевказаному розмірі. Ухвалою суду від 18.09.2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивачка не з`явилася, у змісті позовної заяви просила розглядати справу без виклику сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення по справі. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.08.2021 року. Син [PERSON] на даний час проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується даними довідки №52 від 05.09.2025, виданої Великомедведівським старостинським округом Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Позивачка зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та забезпечення свого сина. Водночас, батько дитини відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, доказів неспроможності сплачувати аліменти та наявність на утриманні інших осіб суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що останнього слід зобов`язати сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Суд рахує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років становить 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач проживає окремо, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, виходячи з мінімальних потреб дитини для забезпечення її належного рівня життя та фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: approved