Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

03 червня 2025 року, через систему «Електронний суд», представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернувся до Пересипського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 46517,45 гривень та судових витрат. Обґрунтовано позов\~тим,\~що 02.04.2020\~року між\~АТ «ОТП\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Кредитний договір\~№2029935328.\~Даний Договір\~за правовою\~природою є\~змішаним договором\~кредитного договору\~та Договору\~про видачу\~і обслуговування\~міжнародних кредитних\~пластикових карток. Відповідно до\~умов договору,\~АТ «ОТП\~БАНК» взяв\~на себе\~зобов`язання\~з відкриття\~карткового рахунку\~№ [NUMBER] ,\~надання картки\~держателю,\~а також\~виконання розрахункового\~обслуговування платіжних\~операцій,\~здійснених з\~використанням картки.\~На картковий\~рахунок № [NUMBER] \~відкритий за\~заявою відповідача\~було встановлено\~кредитний ліміт,\~порядок користування\~яким визначено\~правилами користування\~карткою. На виконання\~умов вищевказаного\~договору АТ\~«ОТП БАНК»\~свої зобов`язання\~по видачі\~відповідних сум\~кредиту виконав\~повністю.\~Згідно з\~випискою по\~картковому рахунку\~відповідачем використано\~кредит в\~загальному розмірі:24460,00\~грн. 20.09.2024\~року між\~Акціонерним Товариством\~«ОТП БАНК»\~і Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «СВЕА\~ФІНАНС» було\~укладено Договір\~Факторингу №01.02-24/24.\~В тому\~числі за\~даним Договором\~Факторину ТОВ\~«СВЕА ФІНАНС»\~було відступлено\~право вимоги\~за заборгованістю\~ [PERSON] перед\~АТ «ОТП\~БАНК» за\~Кредитним договором\~№2029935328\~від 02.04.2020\~р. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за картковим рахунком за Договором №2029935328 від 02.04.2020 року становить: заборгованість по тілу кредиту 24460 грн.; заборгованість по відсотках і комісії 22057,45 грн.; пеня 0,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає 46517,45 грн. У зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою судді Пересипського районного суду м. Одеси від 26 червня 2025 року справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Матеріали цивільної\~справи надійшли\~до Київського\~районного суду\~м.\~Одеси 16.07.2025\~року та\~відповідно до\~протоколу автоматизованого\~розподілу справу\~було передано\~судді Куриленко\~О.М. Ухвалою судді від 23.07.2025 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просив провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, Відзив на позов не подала. Судова кореспонденція, скерована на ім`я [PERSON] повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Частиною 8\~ ст. 128 ЦПК України\~передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. На підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.04.2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2029935328. Даний Договір за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Розділ 2 Договору (Заява-анкета про надання банківських послуг АТ ОТП Банк №2029935328_CARD) передбачає, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб. Відповідно до умов договору, АТ «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок № [NUMBER] відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. Розділ 2 Договору передбачає, що за користування Кредитом АТ «ОТП Банк» нараховує проценти у розмірі 5% в місяць. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з випискою по картковому рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі 24460 грн. Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за картковим рахунком шляхом поповнення цього рахунку у розмірі, зазначеному у розрахунку заборгованості. За час користування картковим рахунком відповідач здійснила поповнення рахунку на загальну суму 14551,93 грн. Останній платіж надійшов 22.06.2022 року на суму 31,93 грн. Таким чином, сплачуючи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Однак, відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Таким чином, сума заборгованості по кредиту та процентам у строк, передбачена договором, відповідачем погашена не була, чим вона суттєво порушила взяті на себе договірні зобов`язання. 20.09.2024 року між Акціонерним Товариством «ОТП БАНК» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-24/24. Відповідно до Розділу 1 згаданого Договору Факторингу Акціонерне Товариство «ОТП БАНК» відступило (передало) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Правами Вимоги, що належали АТ «ОТП БАНК», і стало кредитором за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП БАНК» і Боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості. В тому числі за даним Договором Факторину ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «ОТП БАНК» за Кредитний договір №2029935328 від 02.04.2020 р. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кредитор у зобов`язанні замінюється іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином - відступлення права вимоги (пункт 1 частина 1 статті 512 ЦК України). Таким чином, в силу положень статей 512 та 1077 ЦК України, а також Договору факторингу Позивач набув прав (статусу) кредитора та всіх прав вимог за Кредитним договором по відношенню до Відповідача. Новий Кредитор жодних нарахувань за Договором з моменту набуття права вимоги не здійснював. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за картковим рахунком за Договором №2029935328 від 02.04.2020 року становить 46517,45 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 24460 грн.; заборгованості по відсотках і комісії 22057,45 грн. та пені 0,00 грн. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належне виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є порушенням. Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА\~ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (у зв`язку зі зверненням позивача до суду через електронний суд 0,8 ставки судового збору). На підставі ст.ст.\~510, 526,\~610, 611, 625, 634,\~1049,\~1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.\~2,\~4,\~81,\~82,\~128,\~141,\~142,\~259,\~263-265,\~268,\~272,\~273,\~280-282, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved