Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості, посилаючись на те, що 12.05.2021 року, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 787572709 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Вказує, що відповідач підписала кредитний договір електронним підписом створеним за допомогою ідентифікатора MNV9Q4R7. Відразу після вчинених дій відповідачки, 12.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 13660,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод. 05.08.2020 року «Таліон Плюс» (Фактор) та «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 04.06.2025 року ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 787572709 від 12.05.2021 року перейшло до позивача, що свідчить факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 30456,80 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Представник позивача стверджує, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість за Договором № 787572709 від 12.05.2021 року, що підлягає стягненню станом на день подання позовної заяви в сумі 30456,80 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8818,24 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21638,56 грн. На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт\~Капітал» заборгованість за договором № 787572709 у сумі 30456,80 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання, згідно якого просив розглянути справу без його участі. Не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась належним чином судом про місце та час розгляду даної цивільної справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено,\~що 12.05.2021 року, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 787572709 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за яким відповідач отримав кредит (а.с.29-31). Відповідач підписала кредитний договір електронним підписом створеним за допомогою ідентифікатора MNV9Q4R7. Відразу після вчинених дій відповідача, 12.05.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 13660,00 грн. на її банківську карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2021 року (а.с.7). Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод (а.с.69-72). 05.08.2020 року «Таліон Плюс» (Фактор) та «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.60-62). 04.06.2025 року ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (52-55). Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 787572709 перейшло до позивача, що свідчить факт отримання права грошової вимоги до відповідача. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за вищевказаним Договором №787572709. Так, згідно розрахунку заборгованість відповідаччи по вищевказаному Договору №787572709, становить 30456,80 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 8818,24 грн.; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 21638,56 грн. (а.с. 40-42). Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. На підставі викладеного позовні вимоги позивача ТОВ «Юніт Капітал» підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає необхідним зазначити наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/ 2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved