Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Позивач 01.07.2025 року звернувся до Хаджибейського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема за договором № 75745175 від 21.05.2021 року у розмірі 5620,10 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 1658,90 гривень, заборгованості за процентами -3905,12, гривень, інфляційні збитки -48,45 грн., 3% річних- 7,63 грн., за договором № 4125122 від 08.05.2021 р. у розмірі - 10951,98 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту- 3400,00 грн., заборгованості за відсотками - 7492,00 грн., інфляційні збитки- 54,40 грн., 3% річних - 5,58 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитними договорами, яку позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] становить - 16572,08 грн., та складається з: 5050, 90 гривень - заборгованості за тілом кредиту, 11397,12 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; інфляційні збитки- 102,85 грн., 3% річних - 13,21 грн.. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 гривень. Обґрунтовано позов тим, що між 21.05.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 75745175. 08.05.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - Кредитодавець та/або ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 4125122. 30.12.2021 було укладено договір №30-12/2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75745175. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75745175. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75745175. 04.02.2022 було укладено договір №04-02-02/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4125122. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4125122. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4125122. Оскільки на даний час, відповідач заборгованість за вищевказаними кредитними договорами не сплатив, позивач вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, визначено головуючим суддею у справі Поліщук І.О.. Ухвалою суду від 03.07.2025 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі в спрощеному позовному провадженні. У судові засідання 29.07.2025, 02.09.2025 та 24.10.2025 року сторони не з`явились., представник позивача подав до суду заяву, в якій розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач в судові засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, шляхом відправлення документів на адресу реєстрації відповідача. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якій просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, врахувавши наступні обставини. Відповідач звертає увагу суду, що відповідно до умов договору №75745175 від 21.05.2021 року , на який посилається позивач, сторони погодили строк надання кредиту 30 днів, дата повернення 20.06.2021. Відповідно до п.2.3. Договору процентна ставка становить 1,99% на день, тобто боржник має сплатити за період користування кредитом -716,4 грн., замість заявлених позивачем - 3905,12, таким чином позивач протиправно збільшує суму заборгованості на 3703, 70 грн.. Щодо договору № 4125122 від 08.05.2021 року відповідач зазначає, що сторони погодили строк надання кредиту -30 днів, відповідно до п.2.3. процентна ставка -1,90% за день, тобто станом на 07.06.2021 боржник мав би сплатити - 2280, 00 грн., в позовній заяві сума вказана значно більше - 10951,98 грн.. Таким чином, позивач протиправно нараховує додаткові витрати, що суперечать умовам договорів. Окрім того, відповідач вказує, що позивачем не надано суду належних доказів перерахування коштів [PERSON] , даний платіж міг бути здійснений будь-якій іншій особі, з таким же ім`ям та прізвищем. Щодо витрат на правову допомогу, [PERSON] заперечує, тому що стягнення витрат в розмірі 9000,00 гривень на правову допомогу, не можуть бути задоволені, адже такий розмір не є розумним та спів мірним зі складністю справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доведеним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір позики № 75745175, відповідно до умов якого позичальник [PERSON] отримав позику у сумі -1200, 00 гривень. Відповідно до Додаткової угоди до № Договір позики № 75745175 від 21.05.2021 року, 26 травня 2021 року, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 2800,00 гривень, при цьому підтвердивши, що загальний розмір позики складає- 4618,32 гривень. Судом також встановлено, що 08.05.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі - Кредитодавець та/або ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 4125122 про надання споживчого кредиту, згідно з яким відповідач отримав кредитні кошти у розмірі -4000,00 гривень. Відповідно до наданих суду документів, суд вважає доведеним факти укладення договорів, а саме: Договору позики № 75745175 від 21.05.2021 року та Договору № 4125122 про надання споживчого кредиту від 08.05.2021 року, і ці факти окрім наданих суду документів, підтверджуються наступним. На ухвалу Хаджибейського районного суду міста Одеси від 02 вересня 2025 року Акціонерне Товариство « УНІВЕРСАЛ БАНК» надіслало на адресу суду відповідь, з якої убачається, що Банком було ініційовано детальну перевірку в ході якої було підтверджено. На ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано фізичну платіжну картку № [NUMBER] , та відкритий банківський рахунок [NUMBER] . На ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком було емітовано й інші банківські рахунки: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . [NUMBER] , Власник картки: [PERSON] . Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Серія і номер паспорта: [NUMBER] . Адреса прописки: [ADDRESS] . Номер телефону: [NUMBER] . Адреса електронної пошти: [INFO] 08.05.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 4000.0 грн. 21.05.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 1200.0 грн. 26.05.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] було зараховано платіж у сумі 2800.0 грн. Вказаний документ є об`єктивним доказом, який підтверджує як укладення кредитних договорів між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та відповідачем 21 травня 2021 року та між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 08 травня 2021 року. 08 травня 2021 року, 21 травня 2021 року та 26 травня 2021 року позичальнику на його рахунок надійшли гроші у розмірі узгодженому умовами наданих до суду договорів. Це підтверджує виконання Кредиторамм умов договору щодо надання кредитних коштів позичальнику - відповідачу [PERSON] .. Інформація щодо отримувача грошей є достатньо повною, зокрема: РНОКПП, серія та номер паспорту громадянина України, місце реєстрації, номер телефону, що фактично унеможливлює надіслання грошей іншій особі, з таким же ім`ям та прізвищем. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч.І ст. 638 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом дослідженні вищенаведені Договори та встановлено, що основними умовами кредитів передбачено всі істотні умови договорів, а саме: розмір кредитів, строки користування кредитами, строк дії Договорів, відсоткові ставки за користування кредитами, загальна вартість кредитів та всі інші платежі, пов`язані з виконанням вищенаведених Договорів. Щодо умов та порядку укладання Договорів, а самеДоговору № 75745175 від 21.05.2021, судом встановлено. Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у?власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики : - Сума Позики становить 1200.00 грн. - Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгацїї, йому зрозумілі. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 6.5. ПРАВИЛ НАДАННЯ ГРОШОВИХ КОШТІВ У ПОЗИКУ ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що І нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Вивченням умов Договору № 4125122 від 08.05.2021, судом встановлено. Відповідно до умов кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитодавеця, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок "СгебіїРІш". Ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет/ Мобільний застосунок "СгебіїРІш", в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитодавецем правильності введення коду, направленого Кредитодавецем на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході(в т.ч через месенджери), та/або шляхом перевірки правильності введення відповідно Пароля входу до Особистого кабінету/Мобільного застосунку "СгебіїРІш". На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитним договором, встановлена сума кредиту (загальний розмір): 4000.00 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 30 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1,9 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Сторони цього договору, також узгодили, що грошові кошти кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника. Також, сторони домовились, що несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору, а також, що порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Кредитним договором передбачено, що внесення змін та доповнень до цього Договору оформлюється шляхом підписання Сторонами додаткових договорів/угод. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом також встановлено наступне. 30.12.21 було укладено договір №30-12/2021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75745175. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75745175. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75745175. 04.02.2022 було укладено договір №04-02-02/2022 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4125122. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4125122. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4125122. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦП^^ України) кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Відповідно до позиції позивача, розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 75745175 від 21.05.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 5620,10 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням- тілом кредиту - 1658,90 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3905,12 грн., інфляційні збитки - 48,45 грн., нараховані 3%-7,63 грн. Позивач також надав суду розрахунок заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4125122 від 08.05.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до якого розмір заборгованості, становить 10951,98 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням^ тілом кредиту) - 3400,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 7492,00 грн. інфляційні збитки - 54,40 грн., нараховані 3%-5,58 грн. Судом перевірялися надані представником позивача розрахунки заборгованості, стосовно яких, суд дійшов наступних висновків. Як убачається з розрахунку, складеного ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (первісним кредитором) за кредитним Договором № 75745175 від 21.05.2021 року, проценти нараховані у період з 21.05.2021 по 25.05.21 із розрахунку 7,08 грн. на день; 26.05.21 - відповідач отримав 2800,00 грн. відповідно до додаткової угоди, в цей це день погасив - 2341,00 грн. - тіла кредиту, 26.05.21 нараховано відсотки у розмірі -23,60, в це ж день погашено відсотки, нараховані за період з 21.05. по 26.05. у загальній сумі -59,00 гр.. починаючи з 27.05. 21, кредитором нараховуються відсотки на залишок кредиту у сумі -9,79 грн. на день. Строк кредитного договору від 21.05.21 згоджений сторонами -30 днів, пролонгація договору допускається, але не більше ніж на 90 днів( передбачено умовами договору викладеними вище у мотивувальній частині рішення). Таким чином, строк дії договору може бути пролонгований, але не більше ніж до 21 серпня 2021 року. Відповідно до розрахунку, проценти нараховуються до 12 вересня 2021 року у розмірі - 9,79 ( тобто з 27.05.21 по 12.09.2021, що складає 96 днів) загальна сума - 939,84 грн. ( 96х9,79). За цей період відповідачем сплачено відсотки за користування кредитом: 195,76+293,63+48,95+244,75=783,09 грн., залишок по процентах за період до 12.09.21 складає- 156,75 грн. Відповідно до розрахунку, 14.09.21 відповідачу нараховано проценти у розмірі- 683,30, далі по 33,01 грн., які мали б нараховуватися до 26.09.21 ( 12днів х33,01=396,12). Таким чином, до стягнення з відповідача за Договором позики № 75745175 від 21.05.2021 року має бути присуджено до стягнення загальна сума боргу у розмірі -2951,15 грн., яка складається з: 1658, 90 залишок по тілу кредиту; 1236,17 ( 156,75+683,30+396,12) - заборгованість за процентами, інфляційні збитки -48,45 грн., 3% річних- 7,63 грн. Нарахування відсотків поза межами строку дії договору ( після 26.09.21), суд вважає неправомірним. Як убачається з розрахунку складеного ТОВ «Вердикт Капітал» до кредитного Договору № 4125122 від 08.05.2021 року (строк дії договору до 06.06.2021, пролонгація за домовленістю сторін на 90 діб, на підставі п.4.3.1. Кредитного договору, тобто до 03 вересня 2021 року) проценти нараховані до 12.11.2021 - у сумі 7492, 00 гривень ( 10892,00 сума загального боргу - 3400, 00 борг за тілом кредиту). Оскільки період нарахування відсотків після 03.09.2021 року кредитним договором№ 4125122 від 08.05.2021 року не передбачений, суд приходить до висновку що заборгованість за процентами за вказаним договором складає- 2970, 00 (6370, 00 загальна заборгованість станом на 03.09. - 3400, 00 гривень ( тіло кредиту). Відповідно до вказаного розрахунку відповідачем здійснювалося часткове погашення боргу за тілом кредиту та за відсотками, однак таке погашення відбувалося до 03 вересня 2021 року, тому вже враховано при у розрахунку, який приймає до уваги суд, вирішуючи питання про розмір загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Окрім того, за вказаним договором з відповідача має бути стягнуто інфляційні збитки -54,40 грн., нараховані 3% річних-5,58 грн.. Нарахування процентів за користування кредитом, після 03 вересня 2021 року, суд вважає неправомірним. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача суд присуджує заборгованість за кредитними договорами: № 75745175 від 21.05.2021 року, № 4125122 від 08.05.2021 року у загальному розмірі - 9381,13 яка складається з: 5058,90 грн. (1658,90 грн + 3400, 00грн.) заборгованість за тілом кредиту; 4206,17 ( 1236,17 + 2970, 00) - заборгованість за процентами, інфляційні збитки - 102,85 грн., нараховані 3% річних - 13,21 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.ч. 1,3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Окрім наведеного, у матеріалах справи наявні письмові матеріали на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката, а саме: заявка на надання юридичної допомоги № 601 від 01.05.2025,витяг з Акту № 10 від 30.05.2025 року про надання правничої допомоги на суму 9 000 грн... Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9000 грн., суд приймає до уваги наступне. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 2 статті 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із цим, у частині 3 статті 137 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial