Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

адвокат Лебедєв В.В. звернувся в інтересах [PERSON] до Подільського районного суду міста Києва із заявою про оголошення особи померлою, в якій просить оголосити померлою [PERSON] ( [INFO] , уродженку с. Бурти Кагарлицького району Київської області) з метою проведення державної реєстрації смерті у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України. Заява обґрунтована тим, що заявник, [PERSON] , є сином [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Мати і батько заявника були зареєстровані та постійно проживали у квартирі [ADDRESS] . На початку 2014 року батьки [PERSON] виїхали із міста Києва на постійне проживання до АР Крим до своєї дочки, рідної сестри заявника, [PERSON] , яка ще в 2005 році переїхала на постійне місце проживання до м. Севастополь. Під час перебування батьків [PERSON] у м. Севастополь у січні 2015 року помер [PERSON] , батько заявника. Факт смерті батька заявника підтверджується свідоцтвом про смерть І рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 вересня 2016 року у справі № 754/7821/16-ц. З моменту смерті батька, тобто з січня 2015 року, зв`язок заявника із матір`ю та сестрою остаточно припинився. [PERSON] періодично відвідував квартиру, в якій проживали його батьки до моменту від`їзду до м. Севастополь, однак мати та сестра за увесь час з моменту від`їзду до квартири не повертались. Опитування сусідів позитивного результату не дало, за всі останні роки вони не бачили мати заявника, [PERSON] , І сестру заявнику, [PERSON] , з ними не спілкувались включно по телефону. Тобто заявник не бачив [PERSON] протягом 10 років і не володіє відомостями чи жива його мати, оскільки на даний момент їй мало б виповнитися 88 років. Мати заявника жодного разу йому не зателефонувала, не написала листа, не повідомляла в інший спосіб про місце свого перебування і стан свого здоров`я. Рідні та знайомі намагалися встановити її місце знаходження, однак це результатів не дало. За отриманням документів про право на спадщину, яка відкрилась після смерті батька, мати заявника не зверталась. З рідною сестрою заявника так само відсутній будь-який зв`язок. Вказує, що 02 лютого 2024 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Лебедева В.В. звернувся з заявою про розшук до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - «Деснянське УП ГУНП у місті Києві»), в якій просив надати допомогу у встановленні місцезнаходження своєї матері [PERSON] та рідної сестри [PERSON] . З огляду на тривалу відсутність інформації про розшук представник звернувся до Деснянського УП ГУНП у місті Києві з адвокатським запитом від 03 квітня 2024 року № 09/03-23- з7, в якому просив повідомити чи було отримано, зареєстровано та розглянуто в Деснянському УП ГУНП у місті Києві заяву представника [PERSON] адвоката Лебедева В.В. від 02 лютого 2024 року щодо розшуку [PERSON] та [PERSON] . Листом від 09 квітня 2024 року № СЕД-9345-2024 Деснянське УП ГУНП у місті Києві повідомило, що слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у місті Києві відомості з даного приводу не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому встановити місцезнаходження рідної сестри, [PERSON] , [INFO] , не вдалося за можливе. При цьому Деснянським УП ГУНП у місті Києві не було надано інформації відносно встановленого місцезнаходження матері заявника, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що Оскільки Деснянське УП ГУНП у місті Києві не надало запитувану інформацію, представник [PERSON] звернувся до Деснянського УП ГУНП у місті Києві та Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - «ГУНП у місті Києві») з аналогічними адвокатськими запитами від 01 травня 2024 року № 09/03-23-з8 та № 09/03-23-з9, в яких просив повідомити чи було отримано, зареєстровано та розглянуто в Деснянському УП ГУНП у місті Києві заяву представника [PERSON] адвоката Лебедева В.В. від 02 лютого 2024 року щодо розшуку [PERSON] та [PERSON] та яких заходів було вжито щодо розшуку вказаних вище осіб. Станом на дату звернення до суду Деснянське УП ГУНП у місті Києві та ГУНП у місті Києві відповідей на адвокатські запити від 01 травня 2024 року № 09/03-23-з8 та № 09/03-23-з9 не надали. Надалі з метою з`ясування місця перебування [PERSON] представник заявника звернувся до відповідних розпорядників інформації. Представник заявника звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03- 23-01 ДО Головного управління ДПС в місті Києві, в якому просив повідомити, чи була зареєстрована [PERSON] як фізична особа-підприємець або як керівник та/або учасник юридичної особи. Листом від 31 липня 2024 року № 68473/6/26-15-12-04-03 Головне управління ДПС в місті Києві повідомило, що запитувана інформація являється інформацією з обмеженим доступом, але при цьому повідомило, що [PERSON] не перебуває на обліку як фізична особа- підприємець, а іншу інформацію було рекомендовано отримати з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Наступний адвокатський запит від 17 липня 2024 року № 09/03-2 3-02 був направлений до Департаменту надання адміністративних послуг, яким представник просив повідомити, чи здійснювалась реєстрація або зняття з місця реєстрації [PERSON] на території міста Києва в період з 2014 по 2024 рік. Департаментом надання адміністративних послуг адвокатський запит від 17 липня 2024 року №09/03-23-02 було направлено за належністю до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)/ який, в свою чергу, листом від 15 серпня 2024 року № 074/06/2-3092 повідомив, що запитувана інформація може бути надана на підставі згоди осіб, персональні дані яких запитуються, або за рішенням суду. Надалі представник заявника звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03-23-03 до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ» (далі - «КНП «ПСИХІАТРІЯ»), яким просив повідомити, чи зверталась за психіатричною допомогою та чи перебуває на психіатричному обліку в КНП «ПСИХІАТРІЯ» [PERSON] . Листом від 01 серпня 2024 року № 061/29/1-01/6395 КНП «ПСИХІАТРІЯ» повідомило, що запитувана інформація є конфіденційною та відноситься до інформації з обмеженим доступом, при цьому з урахуванням вимог ч. З ст. 84 ЦПК України в разі отримання КНП «ПСИХІАТРІЯ» відповідної ухвали суду запитувана документація буде надана у найкоротший термін. В наступному представник звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03-23-04 до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» (далі - «КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ»), яким просив повідомити чи зверталась за наркологічною допомогою та чи перебуває на наркологічному обліку в КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» [PERSON] . Листом від 31 липня 2024 року N° 1244 КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» повідомило про те, що згідно з даними первинної облікової документації [PERSON] за медичною допомогою не зверталась, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в КНП «КМНКЛ «СОЦІОТЕРАПІЯ» не перебуває. Представник заявника надалі звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03-23-05 до ГУНП у місті Києві, в якому просив повідомити чи перебуває [PERSON] , [INFO] , у розшуку. Вказує, що станом на дату, звернення до суду з даною заявою відповіді ГУНП у місті Києві не отримано. Представник заявника також звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03-23-06 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - «ГУ ПФУ у місті Києві»), в якому просив повідомити чи нараховується та чи отримує пенсію за віком/інвалідністю/у зв`язку з втратою годувальника [PERSON] , а також просив повідомити чи зверталась [PERSON] за призначенням житлової субсидії. Листом від 02 серпня 2024 року № 2600-0202-8/151499 ГУ ПФУ у місті Києві повідомило, що підстави для надання запитуваної інформації відносно [PERSON] відсутні, оскільки до адвокатського запиту не надано її згоди на поширення конфіденційної інформації. Представник заявника звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03- 23-07 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - «Деснянський ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ)»), просив повідомити чи володіє Деснянський ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) інформацією про відкриті виконавчі провадження, у яких боржником або стягувачем являється [PERSON] . Листом від 26 липня 2024 року № 23279-Ю Деснянський ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив про те, що підстави для надання будь-якої інформації відсутні, оскільки [PERSON] та його представник не являються учасниками виконавчого провадження. Однак аналіз відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень показав, що [PERSON] , не являється боржником або стягувачем у виконавчому провадженні. В Єдиному реєстрі боржників [PERSON] не обліковується. Представник заявника в наступному звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03-23-08 до Національної служби здоров`я України (далі - «НСЗУ»), в якому просив повідомити чи укладала [PERSON] декларацію із сімейним лікарем/терапевтом станом на дату отримання запиту. Листом від 30 липня 2024 року № 25026/7-17-24 НСЗУ відмовила у наданні запитуваної інформації, оскільки доступ до інформації про пацієнта можливий, в тому числі, за рішенням суду. Представник заявника адвокат Лебедев В.В. звернувся з адвокатським запитом від 17 липня 2024 року № 09/03-23-09 до Центру первинної медико-санітарної допомоги N° З Деснянського району міста Києва (далі - «ЦПМСД № 3 Деснянського району м. Києва»), в якому просив повідомити чи зверталась [PERSON] за медичною допомогою до ЦПМСД № З Деснянського району м. Києва у період з 2014 року станом на дату отримання запиту. Листом від 30 липня 2024 року № 1273 ЦПМСД № 3 Деснянського району м. Києва повідомив, що запитувана інформація є конфіденційною, відтак може бути поширена лише за згодою осіб, які обмежили доступ до вказаної інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна будь-які відомості про реєстрацію за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) нерухомого майна відсутні. Таким чином місцезнаходження [PERSON] встановити не вдалося, як і не вдалося отримати достовірну інформацію про її стан здоров`я або будь-які інші відомості, які б давали підстави стверджувати, що вона досі жива. Оголошення [PERSON] померлою необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану України та оформлення відповідних прав як спадкоємця. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.02.2025 позовну заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. 10.03.2025 до суду від заявника надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. 10.03.2025 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 21.08.2025. 19 серпня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява від [PERSON] , у якій він просить залучити його до участі у справі як заінтересовану особу, оскільки він є чоловіком доньки особи, стосовно якої розглядається заява. 21 серпня 2025 року відкладено розгляд справи через неявку сторін. 28.08.2025 надійшло заперечення представника заявника проти заяви про залучення заінтересованої особи. 28 серпня 2025 року ухвалою суду, яка внесена у протокол судового засідання, залучено до участі у справі [PERSON] , [INFO] , оскільки рішення суду може вплинути на його права та обов`язки. У судовому засіданні 28 серпня 2025 зазначив суду, що є чоловіком [PERSON] , про що подав копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.11.2016. Повідомив суду, що заявник крім звернення до суду про визнання його матері померлою звернувся до суду з іншою заявою про визнання його дружини [PERSON] померлою. Зазначив, що його дружина [PERSON] , перебуває зараз разом із своєю матір`ю [PERSON] у м. Севастополь АР Крим. Мати хворіє та донька постійно за нею доглядає, адже мати похилого віку. Останній раз бачив заявника у 2022 році на початку війни, у них поруч дачі на Русанівці , вони спілкувалися, пропонував подзвонити поговорити із сестрою, однак заявник не захотів із нею спілкуватися. У судовому засіданні 28.08.2025 судом оглянуто диск поданий разом із заявою про залучення у якості заінтересованої особи [PERSON] . На відеозаписі зафіксовано особу, яка зазначає, що вона [PERSON] , що вона жива та знаходиться у АР Крим разом із своєю матір`ю [PERSON] , на підтвердження чого показує паспорти громадян України та зазначає, що такі дійсні. Також зазначає, що відеозапис здійснено 17 серпня 2025 року. У судовому засіданні яке відбулося 28.09.2025 заінтересована особа [PERSON] просив відмовити у задоволенні заяви про визнання [PERSON] померлою, адже його дружина та її матір, яких заявник просить визнати померлими обоє живі, він з ними постійно спілкується, тому підстав для задоволення заяви немає, вважає дії заявника недоброчесними. 05.09.2025 [PERSON] подано до суду клопотання про виклик свідків та долучення доказів. 08.09.2025 представником заявника подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримав та просив суд задовольнити. Вказав, що заявник має сумніви щодо осіб на відео та зазначає, що відсутні документи, що мати заявника перебуває на території України. Зазначає, що заявник не спілкувався з матір`ю з того часу, коли вона почала проживати в Криму. Представник третьої особи Галач Ю.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала. Інші заінтересовані особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забавська Наталія Володимирівна, Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилися, від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути достатньою підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 07 липня 2021 року у справі №390/1443/19. При розгляді справ цієї категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Зазначений правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2023 у справі № 607/159/23 (провадження №61-14137св23). Згідно поданої заяви, заявник зазначив, що з моменту смерті батька, тобто з січня 2015 року, зв`язок заявника із матір`ю та сестрою остаточно припинився. Мати та сестра за увесь час з моменту від`їзду до м. Севастополь АРК до Києва не повертались. Заявник не бачив свою матір [PERSON] протягом 10 років і не володіє відомостями про те, чи жива вона. Контактна інформація матері (номер телефону, електронна пошта, поштова адреса) у заявника відсутні. Номер телефону заявника і його адреса за увесь вказаний період часу не змінились. Мати заявника жодного разу йому не зателефонувала, не написала листа, не повідомляла в інший спосіб про місце свого перебування і стан свого здоров`я. 3 матір`ю заявника так само відсутній будь-який зв`язок. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частини 1 - 3 ст. 294 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника. В судовому засіданні представник заявника пояснив, що на початку 2014 його батьки виїхали із міста Київ на постійне проживання до АР Крим до своєї дочки, рідної сестри заявника, [PERSON] , яка ще 2005 року переїхала на постійне проживання до міста Севастополь. Будь-яких доказів для того, щоб зробити вірогідне припущення про смерть своєї матері заявник до суду не подав. Факт відсутності постійного проживання у м. Києві не є підставою для прийняття рішення про задоволення заяви, оскільки саме [PERSON] стверджує про переїзд його батьків у інше місце проживання. Суд звертає увагу, що заявником не доведено та не зазначено про існування будь-яких обставин, які б загрожували [PERSON] смертю чи давали б підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, тощо. Доводи представника заявника адвоката Лебедєва В.В. про те, що суд не може оглядати у судовому засіданні долучений до заяви [PERSON] диск з відеозаписом, та що такий доказ є неналежним та недопустимим, суд відхиляє, оскільки для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи у справах окремого провадження суд повинен дослідити усі надані учасниками справи докази для з`ясування вірогідного припущення про смерть особи, яку намагаються визнати померлою. У частині першій статті 306 ЦПК України немає вимоги подавати докази, разом з поданням заяви. Лише в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, в частині другій статті 318 ЦПК України). Також законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Таким чином, застосування положень частини 9 статті 83 ЦПК України щодо обов`язку особи, яка подає докази, надсилати такі докази іншим учасникам справи, а також що суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, не може застосовуватися до випадків розгляду справи за заявою, яка подана в порядку окремого провадження, про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. У судовому засіданні 28.08.2025 [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] , яка є сестрою заявника та донькою особи, яку намагаються визнати померлою, зазначив, що спілкується із своєю дружиною [PERSON] , вона жива, проживає разом із матір`ю у АР Крим Україна та доглядає матір. Оскільки на початку повномасштабного вторгнення він перебував у м. Києві, виїхати зараз назад до дружини він не може. Спілкуються через месенджери. Бачив заявника та спілкувався з ним у 2022 році, коли перебував на дачі, адже дачні будинки у них поруч. Повідомляв заявнику, що він спілкується із дружиною, та якщо потрібно може її набрати. Доводи заявника, про те, що мати заявника жодного разу йому не зателефонувала, не написала листа, не повідомляла в інший спосіб про місце свого перебування і стан свого здоров`я, за отриманням документів про право на спадщину, яка відкрилась після смерті батька, мати заявника не зверталась, з рідною сестрою заявника так само відсутній будь-який зв`язок, тому для реалізації своїх спадкових прав просить оголосити її померлою, є неспроможними та не можуть бути підставою для оголошення особи померлою. Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Непроживання на території міста Києва [PERSON] , [INFO] , протягом останніх десяти років не може бути підставою для оголошення такої особи померлою. Крім того, учасники справи не заперечували, що така виїхала з міста Києва та постійно проживає на території Автономної Республіки Крим (Україна), а незгода із поданими заінтересованою особою доказами жодним чином не підтверджує обставини смерті матері заявника. Таким чином, за результатами розгляду цієї справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що, оскільки доказів на підтвердження обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина, заявником не подано, за вказаних обставин суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви [PERSON] , заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забавська Наталія Володимирівна, Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), [PERSON] про оголошення особи померлою, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed