Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначено про те, що 30 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4988934 (надалі - Договір). Вказується про те, що згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 6.1. Договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. На переконання позивача, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. В подальшому, 29 листопада 2021 року було укладено договір № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4988934. 10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4988934. За твердженням позивача, станом на день звернення із позовом загальний розмір заборгованості відповідачки за Договором № 4988934 від 30.08.2021 становить 86750,00 грн. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 60768,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 49768,00 грн; заборгованість за комісіями 1000,00 грн. Також, позивач просив стягнути із відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 07.08.2024 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження на подання відзиву. 09 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , в якому відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено про те, що відповідачка [PERSON] категорично заперечує фактукладення Договору про споживчий кредит № 4988934 від 30.08.2021 року з ТОВ «Мілоан». Вказується про те, що 30 серпня 2021 року [PERSON] стала потерпілою від шахрайства невідомих їй осіб. Відповідачка має відкритий картковий рахунок в АТ «Перший український міжнародний банк». 30 серпня 2021 року із вищевказаного банківського рахунку були списані належні відповідачці кошти у розмірі 9800 гривень, що підтверджується копією звіту по транзакціях з використанням/без використання БПК, які були випущені по рахунку [NUMBER] в валюті UAH від 26.08.2024 року. Окрім цього, відповідачкою, було виявлено, що з її іншого рахунку, який відкрито в АТ КБ «Приватбанк» ( [NUMBER] ) були списані належні їй грошові кошти, а також мало місце невідоме надходження коштів у розмірі 10000 гривень, які також майже одразу були списані невідомими особами. Як вбачається із виписки по картковому рахунку [NUMBER] від 27.08.2024 року, 30.08.2021 року о 12:53 годині [PERSON] розраховувалась даною карткою у магазині у місті Кременчук, а вже о 15:04 годині, невідома особа почала якимось чином розраховуватись даною карткою в магазині, який знаходиться у місті Харкові. Відповідачка звертає увагу суду на той факт, що вона ніяким чином не могла опинись у місті Харкові, яке розташовано на відстані 250 кілометрів від міста Кременчука за такий короткий проміжок часу. Окрім цього, о 15:29 годині на картковий рахунок відповідачки надійшла невідома їй виплата у розмір 10 000 гривень із призначенням платежу «ViplatazaimaMiloan». В подальшому, в проміжок часу з 15:33 по 15:37 невідомими обставинами було здійснено чотири транзакції щодо зняття коштів з картки відповідачки у банкоматі АТ КБ «Приватбанк» біля станції метро «23-го серпня» у місті Харкові: о 15:33 транзакція на суму 1000,00 грн; о 15:34 транзакція на суму 5000,00 грн; о 15:35 транзакція на суму 3000,00 грн; о 15:37 транзакція на суму 800,00 грн. Наступного дня, 31.08.2021 у зв`язку із описаними вище подіями [PERSON] звернулась до органів поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої Відділенням поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області було відкрито кримінальне провадження за № 12021175530000645 від 01.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Відповідачка вказує про те, що з наданих позивачем документів вбачається, що первісним кредитором не проводились верифікаційні дзвінки для підтвердження укладення кредитного договору. Також [PERSON] звертає увагу на той факт, що заява на отримання кредиту була здійснена з IP адреси [NUMBER] , яка знаходиться у місті Київ. Додатково відповідачка просить звернути увагу на значену у договорі електронну адресу - [INFO] . Вказує про те, що ніколи не користувалась такою електронною адресою. Більше того, сама назва електронної адреси очевидно свідчить про те, що даний кредит оформлювала особа, яка займається протиправними діями, оскільки дана назва електронної адреси є образливою та жодна людина в здоровому глузді не стала би користуватись такою електронною адресою від свого імені, що з незрозумілих причин залишилось поза увагою первісного кредитора. Зважаючи на вищеописані доводи, відповідачка просила суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. У відзиві відповідачкою також було заявлено клопотання про витребування доказів від ПрАТ «Київстар», а також заяву про залучення до участі у справі третіх осіб. 08 жовтня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення від представника позивача [PERSON] , яка висловила свою незгоду із позицією відповідачки, викладеною у відзиві та просила ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Ухвалою суду від 05.11.2025 року задоволено клопотання відповідачки про витребування доказів. Витребувано від Приватного акціонерного товариства «Київстар» (код ЄДРПОУ 21673832, юридична адреса: 03113, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 53) наступну інформацію: - інформацію про місцезнаходження пристрою, який 30 серпня 2021 року у період часу з 14:08:28 по 14:20:54 з використанням ІР-адреси « [NUMBER] » зробив запит до веб-сторінки miloan.ua та з використанням якого у зазначений період часу було заповнено анкету-заявку на кредит № 498834 на веб-сайті miloan.ua; - інформацію щодо ідентифікаційних даних користувача - номеру мобільного телефону, прізвища ім`я по-батькові, дати народження, інших ідентифікаційних даних за наявності, який 30 серпня 2021 року у період часу з 14:08:28 по 14:20:54 з використанням ІР-адреси « [NUMBER] » зробив запит до веб-сторінки miloan.ua та з використанням якого у зазначений період часу було заповнено анкету-заявку на кредит № 498834 на веб-сайті miloan.ua. Також, ухвалою суду від 05.11.2025 суд постановив залучити до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : -Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (код ЄДРПОУ 40484607, адреса: 04107,м. Київ, вул. Багговутівська б.17-21). -Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, адреса: 04053, м. Київ, Кудрявський Узвіз, б.5-Б). 03 грудня 2024 року до суду від представника позивача Ткаченко М.М. надійшов документ під назвою додаткові пояснення щодо укладення договору, в якому представник позивача зазначила про дотримання процедури укладення договору та про незгоду із доводами відповідачки про те, що вона не укладала договір. 05 грудня 2024 року на виконання ухвали суду надійшов лист від ПрАТ «Київстар» від 04.12.2024, в якому зазначено про те, що станом на дату надання відповіді відомості про абонентів, яким 30.08.2021 року виділялась IPадреса 46.211.84.93, в інформаційних системах компанії відсутня. 07 січня 2025 року від представника позивача Ткаченко М.М. надійшло клопотання про долучення доказів, в якому представник просила долучити до матеріалів справи копію відповіді первісного кредитора ТОВ «Мілоан». 20 лютого 2025 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк», Відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Національного Банку України. 20 лютого 2025 від представника позивача Ткаченко М.М. також надійшло клопотання про долучення доказів, в якому представник просила долучити до матеріалів справи копії доказу ідентифікації через систему BankID НБУ, знімку екрану із електронного повідомлення з кодом підтвердження, знімку екрану із вікна верифікації через BankID. 11 березня 2025 року до суду від представника відповідачки Галінкіна В.Ф. надійшло клопотання про долучення доказів, в якому представник просив долучити до матеріалів справи копію протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 31.08.2021. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів та про витребування доказів, а також клопотання представника відповідача про долучення доказів. Витребувано від Акціонерного товариства «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, Ід, код ЄДРПОУ: 14360570): - виписку по рахунку [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) [NUMBER] по картці № [NUMBER] за період із 30.08.2021 по 30.09.2021; - інформацію щодо номеру телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період із 30.08.2021 по 30.09.2021 року; - яким чином знімалась готівкові кошти із банкомату «DN00, st. DvadtsiatTretohoSept» 30.08.2021 об 15:33, 15:34, 15:35, 15:37, а саме чи безконтактним способом чи за допомогою картки із введенням паролю, чи за допомогою смс сповіщень на фінансовий номер [PERSON] ? - докази надіслання коду для підтвердження дій щодо ідентифікації та автентифікації [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) через систему BankID НБУ; - докази надіслання в Приват24 сповіщення щодо підтвердження 30.08.2021 [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) верифікації особи позичальника та підтвердження проведення транзакції; - інші докази з приводу підтвердження [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) транзакції на суму 10 000,00 грн. та посвідчення особи із системи BankID НБУ. Витребувано у Відділенні поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (адреса: 37600, Кременчук, вул. Івана Приходька, 69) матеріали кримінального провадження № 12021175530000645. Витребувано в Національного банку України (адреса: 01601, Україна, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок, 9, код ЄДРПОУ: 00032106) відомості щодо ідентифікації/верифікації [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) 30.09.2021 за кодом підтвердження через BankID НБУ «3b34d73c-2a06-459b-acl0-a32f0bc47cb3». 10 квітня 2025 року до суду надійшов лист Національного Банку України 18-0008/27348 від 09.04.2025, в якому надано інформацію на виконання ухвали суду. 15 квітня 2025 року до суду від Відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області разом із супровідним листом надійшли матеріали кримінального провадження № 12021175530000645 від 01.09.2021. 08 травня 2025 року на виконання ухвали суду надійшли матеріали від АТ КБ «Приватбанк», зокрема виписка по картковому рахунку відповідачки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила про те, що договір про споживчий кредит було укладено у встановленому законом порядку, відповідачка кошти отримала та не виконала свій обов`язок щодо їх повернення, а тому існують підстави для задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та звернув увагу на той факт, що в наявних у матеріалах справи доказах містяться істотні розбіжності, які свідчать про те, що відповідачка договір про споживчий кредит не укладала та не мала волевиявлення на його укладення. Просив суд звернути увагу на факт здійснення досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №12021175530000645 від 01.09.2021, а також на дату звернення відповідачки із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Відповідачка [PERSON] в останнє судове засіданні не зв`явилась, повідомлена про дату та час судового розгляду належним чином. В попередніх судових засіданнях відповідачка просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначала про те, що жодних кредитних договорів із ТОВ «Мілоан» не укладала, а також повідомила про те, що є потерпілою від шахрайських дій, в результаті яких на її ім`я був оформлений кредит. Більше того, з її банківських рахунків також були викрадені належні їй грошові кошти, після чого вона відразу звернулась із заявою до поліції. Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання своїх представників не направили, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином були повідомленими. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. До матеріалів справи позивачем надано копію Договору про споживчий кредит № 4988934 від 30.08.2021 (надалі - Договір). Зі змісту Договору вбачається, що він був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник). Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Таким чином, з аналізу наданого суду Договору вбачається, що на номер телефону Позичальника, вказаний у договорі Кредитодавцем відправляється одноразовий ідентифікатор, який використовується Позичальником для підписання Договору У Договорі в контактних даних позичальника зазначено наступний номер телефону: [NUMBER] . Цей же номер телефону вказано в анкеті-заяві на кредит № 4988934 від 30.08.2021. В той же час, судом встановлено, що у довідці про ідентифікацію, копія якої долучена до позовної заяви вбачається, що одноразовий ідентифікатор W48026, за допомогою якого за твердженням позивача [PERSON] було підписано Договір вказується про те, що такий ідентифікатор було направлено на номер телефону [NUMBER] , тобто на номер мобільного телефону, який відрізняється від того, який зазначений безпосередньо в Договорі. З листа АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250428/942980-БТ від 04.05.2025, який надійшов на виконання ухвали суду вбачається, що відповідачкою в період з 30.08.2021 по 30.09.2021 в якості фінансових номерів телефонів використовувались два номери телефонів: + [NUMBER] та [NUMBER] . Доказів того, що номер телефону [NUMBER] належить або належав відповідачці матеріали справи не містять. При цьому, суд критично відноситься до пояснень сторони позивача щодо можливого використання відповідачкою даного номеру, яке є виключно припущенням сторони позивача. Суд також звертає увагу на той факт, що в Договорі та інших документах, наданих позивачем в якості контактної електронної адреси [PERSON] вказано електронну адресу [INFO] . Суд погоджується із доводами відповідачки стосовно того, що найменування такої електронної адреси є образливим. На переконання суду, зазначення подібної інформації в анкеті на укладення кредитного договору об`єктивно вимагало від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» додаткових дій для встановлення дійсного волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору. Зокрема, первісний кредитор мав можливість здійснити відповідні верифікаційні дзвінки за номером телефону, на який було надіслано одноразовий ідентифікатором. Проте, як вбачається зі змісту анкети-заяви на кредит № 4988934, такі дзвінки первісним кредитором не здійснювались. Слід зазначити, що ТОВ «Мілоан» було залучено судом до участі у справі в якості третьої особи, однак жодних пояснень з приводу доводів відповідачки щодо не укладення нею кредитного договору ТОВ «Мілоан» не надало. Що стосується інших доказів, які були за час судового розгляду надані позивачем та надійшли до суду на виконання ухвали про витребування доказів, суд зазначає наступне. 07 січня 2025 року до матеріалів справи долучено копію інформації про посвідчення особи з системи BankIDНБУ. Проте, суд констатує, що вказаний доказ не містить відомостей, які б свідчили про укладення Договору відповідачкою. Зі змісту вказаного документу взагалі неможливо встановити, що він має якесь відношення до предмету даного спору. Також, у вказаному документі зазначено, що відповідне посвідчення особи мало місце 30.08.2021 року о 12:16 годині, натомість зі змісту наданої позивачем анкети-заяви на кредит № 4988934 від 30.08.2021 вбачається, що процес оформлення та розгляду заяви тривав з 14:08 години по 14:30 годину, а саме заява була заповнена лише о 14:20 годині. Що стосується документів, поданих позивачем разом із клопотанням про долучення доказів від 19.02.2025, слід зазначити, що вони також належним чином не підтверджують факт підписання відповідачкою Договору. Зокрема, суду надана роздруківка щодо направлення ідентифікатору, де зазначений номер телефону [NUMBER] . Проте, суд повторно наголошує на тому, що з наданої самим позивачем довідки про ідентифікацію вбачається, що ідентифікатор було направлено 30.08.2021 о 15:28 годині на інший номер телефону - [NUMBER] . Відтак, суд констатує, що подані позивачем докази є суперечливими та містять істотні розбіжності, які в своїй сукупності викликають обґрунтовані сумніви у наявності дійсного волевиявлення відповідачки на укладення Договору. У матеріалах справи також наявна відповідь Національного Банку України № 18-0008/27348 від 09.04.2025, яка була надана на виконання ухвали суду про витребування доказів. У відповіді зазначається, що електронна дистанційна ідентифікація користувача (фізичної особи) з використанням системи BankIDНБУ відбувається шляхом передачі персональних даних такої особи від абонента-ідентифікатора (банку, в якому відкрито рахунок користувача) до абонента-надавача послуг. Персональні дані користувача передаються в зашифрованому вигляді з накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи банку або кваліфікованої електронної печатки банку. Розшифрувати їх може лише підключений до системи абонент-надавач послуг (отримувач даних) з використанням власних ключів шифрування. Система BankIDНБУ в цій взаємодії виконує лише роль маршрутизатора та не має технологічної можливості розшифровувати та аналізувати дані користувача, що передаються. Враховуючи вищевикладене, повідомлено суд про те, що Національний Банк України не володіє інформацією щодо вмісту електронної ідентифікації, яка проходила через систему BankIDНБУ, зокрема щодо прізвища, ім`я та по-батькові, фінансового номеру та будь-яких інших персональних даних фізичної особи, що передаються через систему. Додатково зазначено про те, що ідентифікатор сесії (sidiBi) «3b34d73c-2a06-459b-ac10-a32f0bc47cb3» містить помилку: після букв «ас» має бути зазначена цифра «1», а не символ англійського алфавіту «l» (el). Дата проходження ідентифікації - 30.08.2021. Час проведення ідентифікації не зазначено. Таким чином, надана відповідь не містить відомостей, що дана ідентифікація проводилась саме щодо відповідачки, оскільки у Національного Банку України відсутні відомості про будь-які персональні дані особи, ідентифікація якої проводилась. При цьому, суд враховує, що відповідачкою не заперечується факт отримання на її рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. Проте, відповідачка зазначає про відсутність волевиявлення саме на укладення відповідного правочину, а також звертає увагу на те, що кошти, які надійшли були одразу зняті через банкомат у місті, відмінному від міста проживання [PERSON] . З виписки по банківському рахунку № [NUMBER] , яка була надана відповідачкою разом із відзивом вбачається, що 30 серпня 2021 року о 12:53 годині відповідачка розраховувалась банківською карткою за вказаним рахунком в магазині МаркетОпт у м. Кременчук Полтавської області. В подальшому, в проміжок часу з 15:04 по 15:08 годину за допомогою картки відповідачки було проведено три транзакції із списання коштів на різні суми на території міста Харків, призначення платежу: «TOVTKMRGA-TREJD, KHARKIV». О 15:29 годині на рахунок відповідачки було зараховано грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., призначення платежу: «ViplatazaimaMiloan». В подальшому, починаючи з 15:33 години, тобто лише через 4 хвилини після надходження коштів на рахунок, в період до 15:37 години грошові кошти, які надійшли о 15:29 годині були зняті в банкоматі DN00, st. DvadsiatTretohoSerp на території міста Харкова. З листа АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250428/942980-БТ від 04.05.2025 вбачається, що готівкові кошти з банкомату DN00, st. DvadsiatTretohoSerp об 15:33, 15:34, 15:35, 15:37знімались безконтактно з пін-кодом. Інша запитувана інформація за 2021 рік відсутня, тому перевірити входи, авторизацію, додавання картки до безконтактної оплати google, applepay вже неможливо. До вказаного вище листа банком також була надана виписка по рахунку за період з 30.08.2021 по 30.09.2021. З вказаної виписки вбачається, що після 30.08.2021 відповідачкою було замінено номер картки (до 30.08.2021 року - [NUMBER] , після 30.08.2021 року - 4149469315613665). Вказаний доказ підтверджує твердження сторони відповідача, висловлені під час судового розгляду про те, що відповідачка [PERSON] одразу після вчинення відносно неї шахрайських дій змінила банківську картку. Окрім цього, з відповіді банку також вбачається, що відповідачка змінила і фінансовий номер телефону, про що також вказувалось відповідачкою. Також, на виконання ухвали суду Відділенням поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області було направлено на адресу судуматеріали кримінальне провадження за №12021175530000645 від 01.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. З досліджених матеріалів вбачається, що 31.08.2021, тобто на наступний день після списання грошових коштів з рахунків відповідачки, [PERSON] звернулась до Відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 01 вересня 2021 року було зареєстровано кримінальне провадження №12021175530000645 від 01.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В рамках даного кримінального провадження [PERSON] має процесуальний статус потерпілої. Відповідачка була допитана в якості потерпілої в рамках вказаного кримінального провадження та повідомила орган досудового розслідування про обставини заволодіння коштами з її банківських рахунків. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування проводились відповідні слідчі дії з метою розслідування даного кримінального провадження, зокрема слідчий неодноразово звертався до слідчих суддів з метою отримання тимчасового доступу до речей і документів. Станом на дату надходження матеріалів кримінального провадження до суду, досудове розслідування тривало. Суд зазначає, що здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12021175530000645 від 01.09.2021 додатково свідчить на користь правової позиції відповідачки, особливо з урахуванням того, що заява про вчинення кримінального правопорушення була подана на наступний день після списання коштів з рахунків відповідачки, а не, наприклад, після звернення ТОВ «Коллект Центр» до суду із позовом, що б в такому випадку свідчило про намагання уникнути виконання цивільно-правових зобов`язань за рахунок подання заяви про вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». За приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.п.11, 21, 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи; ідентифікаційні дані особи - набір даних, які дають змогу встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи; ідентифікація особи - процес використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті якого забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або уповноваженого представника юридичної особи та перевірка належності особі таких даних. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням приписів законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Звернувшись до суду з позовом, ТОВ «Коллект Центр» доводило, що набуло на підставі договору факторингу право вимоги за кредитним договором, укладеним за допомогою інформаційно-комунікаційної системи між ТОВ «Мілоан», як первісним кредитором (кредитодавцем), та Відповідачкою як позичальником. Насамперед суд зауважує, що кредитний договір зі сторони позичальника був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з використанням персональних даних [PERSON] , зокрема реєстраційного номеру облікової картки платника податків, серії та номеру паспорта, фінансового номеру телефону тощо. Проте, з довідки про ідентифікацію, яка надана самим позивачем вбачається, що ідентифікатор для підписання договору було направлено не на фінансовий номер телефону відповідачки, а на зовсім інший номер телефону. Інші надані позивачем докази також містять істотні суперечності. Також суд повторно звертає увагу і на електронну адресу, яка була вказана при наданні заявки на отримання кредиту - superloh123@gmail.com, зазначення якої, на переконання суду, очевидно дає додаткові підстави для вжиття всіх необхідних дій з метою здійснення належної верифікації сторони позичальника. Суперечності в поданих позивачем доказах в сукупності з фактичними обставинами справи, зокрема ініціюванням відповідачкою кримінального провадження за фактом неправомірних шахрайських дій з використанням її персональних даних та списання грошових коштів з належних їй рахунків на наступний день після списання таких коштів, правовою позицією відповідачки, яка категорично заперечила факт укладення кредитного договору, свідчать про те, що ТОВ «Мілоан», як первісний кредитор не забезпечило належної ідентифікації особи позичальника, а відтак ділова поведінка первісного кредитора не відповідала критеріям обачності та розсудливості (з точки зору розумної сторонньої людини). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц). За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність стороною позивача факту укладення договору про споживчий кредит № 4988934 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] та вважає вказаний договір неукладеним. При вирішенні даної справи судом також враховується Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, відповідно до якої до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Таким чином, дослідивши в повному обсязі обставини справи, наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд приходить до висновку про недоведеність обґрунтованості позовних вимог, а відтак відмовляє у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] у повному обсязі. Оскільки суд ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу, понесені ТОВ «Коллект Центр», залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed