Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи [PERSON] звернулась до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання. Так, в позові [PERSON] просить суд: призначити стягнення аліментів з [PERSON] [INFO] на утримання дитини [PERSON] до завершення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов був направлений до суду 21 червня 2025 року. Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 02 липня 2025 року справа за підсудністю була передана до Чернівецького районного суду м. Чернівців. Ухвалою Чернівецького районного суду м. Чернівців від 12 серпня 2025 року справа за підсудністю була передана до Шевченківського районного суду м. Чернівців. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05 вересня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено проводити з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу наданий строк для подання заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача не надійшло. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2025 року до участі в справі залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, [PERSON] . Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] зазначає, що рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 01.10.2013 у справі №2/487/2563/13 було призначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Згідно з довідкою №161, виданою 17 лютого 2025 року Навчально-науковим інститутом фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького Національного Університету імені Юрія Федьковича, [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання. Термін навчання за освітнім рівнем «бакалавр» закінчується 30 червня 2028 року. Навчання у вищому навчальному закладі, який розташований в населеному пункті іншому від місця реєстрації, і на денній формі навчання потребує постійних фінансових затрат, які пов`язані із оплатою проживання та харчування, витратами на навчання (придбання зошитів, підручників, посібників тощо), витрат на одежу. Всі витрати на утримання, навчання, проживання доньки несе мати позивачки - [PERSON] . Оскільки відповідач по справі батько [PERSON] участі у витратах не бере, позивачка вимушена звернутись до суду. У поданій суду заяві третя особа [PERSON] зазначила, що вона є дружиною відповідача [PERSON] . Станом на момент подання заяви повідомила суд про те, що її чоловік вважається особою, зниклою безвісти за особливих обставин. Щодо заявленого [PERSON] позову, то вказала, що позивачка обізнана щодо того, що її батько є безвісно зниклим та вона не позбавлена можливості звернутись до ТЦК та СП за отриманням належної їй частини грошового забезпечення батька. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимог з посиланням на доводи, наведені в позовній заяві. Щодо того, чому вона не отримує допомогу від ТЦК та СП, то зазначила, що вона зверталась із даним питанням до ТЦК та СП, де їй було роз`яснено, що з 01 січня 2025 року виплата грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовця, який вважається безвісно відсутнім, та які продовжують навчатися, припинена. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона не заперечує щодо того, що донька її чоловіка позивачка по справі, повинна отримувати аліменти поки навчається, однак, беручи до уваги те, що її чоловік є безвісно відсутнім, яким чином буде виконуватись рішення суду про виплату аліментів, їй не зрозуміло. Відповідно до частини1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивачки на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе, на підставі статті 280 ЦПК України, розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, та ухвалити у справі заочне рішення. ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , досягла повноліття [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] , батьками дитини є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до довідки № 161 від 17 лютого 2025 року, наданої Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича, [PERSON] є студенткою першого курсу Навчально-наукового інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрі Федьковича денної форми навчання. Термін навчання за ОР «Бакалавр» закінчується 30 червня 2028 року. Відповідно до виконавчого листа, виданого 01 жовтня 2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва, суд вирішив стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Нововоскресенка Веселинівського району Миколаївської області, паспорт серії [NUMBER] , і.н.н. [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду (25 липня 2013 року) і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, сформованого 05 листопада 2024 року, [PERSON] [INFO] , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, з 05 листопада 2024 року за обставин: зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), особа рядового або начальницького складу (наприклад поліцейський, детектив, військовослужбовець, прокурор). Відповідно до сповіщення сім`ї № 494 від 17 жовтня 2025 року, начальником [INFO] підполковником [PERSON] повідомлено про те, що солдат [PERSON] , водій-електрик стрілецького 3 взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , будучи вірним присязі Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісти 14 жовтня 2024 року в н.п. Богоявленка Волноваського району Донецької області. Сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Відповідно до відповіді № 1912922 від 21 жовтня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням наведених позицій сторін та встановлених обставин справи, судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання дитини яка продовжує навчання. Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд\~\~ і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~статті 8 Конституції України\~передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною 1\~статті 198 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі№ 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20) зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно із пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18). Судом встановлено, що відповідно до довідки № 161 від 17 лютого 2025 року, наданої Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича, [PERSON] є студенткою першого курсу Навчально-наукового інституту фізико-технічних та комп`ютерних наук Чернівецького національного університету імені Юрі Федьковича денної форми навчання. Термін навчання за ОР «Бакалавр» закінчується 30 червня 2028 року. Судом також встановлено, що [PERSON] станом на момент розгляду справи не досягла 23-ох річного віку. Доказів того, що позивачка може самостійно себе утримувати та не потребує матеріальної допомоги, матеріали справ не містять. За змістом частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За вимогами частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Доказів того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, матеріали справи також не містять. За наведених та встановлених обставин, з урахуванням спільного обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд доходить висновку, що призначення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, є обґрунтованим та не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів та не порушить права відповідача. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (стаття 192 СК України). Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного аліменти, присуджені за рішенням суду, слід стягувати з дати пред`явлення позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] звернулася до суду із даним позовом 21 червня 2025 року. З урахуванням наведеного суд вважає, що аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати, починаючи з 21 червня 2025 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо пояснень третьої особи з приводу того, що відповідач наразі є безвісно відсутнім, а тому не зрозуміло, яким чином буде виконуватись рішення суду про виплату аліментів, суд звертає у вагу на таке. Так, згідно із частиною 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини. Таким чином на підставі наведених норм права та встановлених обставин справи, суд звертає увагу на те, що статус відповідача, як особи, яка зникла безвісті, не припиняє правоздатність та дієздатність такої особи, а тому у [PERSON] залишається обов`язок з утримання доньки, яка продовжує навчання після досягнення нею повноліття відповідно до статей 199, 200 СК України. Висновки суду за результатами розгляду справи Щодо суті позовних вимог Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання, підлягають задоволенню. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Беручи до уваги наведене, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved