Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

09.05.2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравто Дніпро» до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.05.2024 року о 09 годині 00 хвилин у м.Дніпрі по вул.Аеропортівській, в районі електроопори № 10, автомобіль Ленд Ровер, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень та [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.07.2024 року по справі №932/4770/24, водія [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля Ленд Ровер, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована ТОВ «СГ «Оберіг». Страховиком ТОВ «СГ «Оберіг» за результатами настання дорожньо-транспортної пригоди власнику пошкодженого автомобіля Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] було виплачене страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн. Згідно звіту №27-05.24 від 22.05.2024 року про оцінку вартості збитків, завданого власнику автомобіля Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] становить 328702,93 грн. Таким чином, різниця між сумою визначено звітом у розмірі 328702,93 грн. та фактично отриманим страховим відшкодування в розмірі 156800,00 грн. складає 171902,93 грн. Окрім того, позивач поніс витрати за складання звіту оцінювачем із встановлення вартості збитків у розмірі 4500,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, а також те, що на цей час відповідач в добровільному порядку не сплатив різницю завданих збитків, позивач змушений звернутись до суду із цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму в рахунок відшкодування завданої йому шкоди в розмірі 176402,93 грн. та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 28.05.2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Третій особі надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, третя особа є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2024 року о 09 годині 00 хвилин у м.Дніпрі по вул.Аеропортівській, в районі електроопори № 10, автомобіль Ленд Ровер, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень та [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.07.2024 року у справі №932/4770/24, водія [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.07.2024 року набрала законної сили 29.07.2024 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування цього позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля Ленд Ровер, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована ТОВ «СГ «Оберіг» полісом №СА/0108182 від 12.01.2024 року. Згідно листа ТОВ «СГ «Оберіг» № 49717/1/1/ПЗ від 01.11.2024 року полісом №СА/0108182 від 12.01.2024 року передбачено франшизу у розмірі 3200,00 грн. Згідно технічного паспорта [NUMBER] , власником автомобіля Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] , є Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровськ Авто», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укравто Дніпро». Страховиком ТОВ «СГ «Оберіг» за результатами настання дорожньо-транспортної пригоди власнику пошкодженого автомобіля Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] , було виплачене страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 32538 від 01.11.2024 року. Згідно звіту №27-05.24 від 22.05.2024 року про оцінку вартості збитків, завданого власнику автомобіля Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] становить 328702,93 грн. Таким чином, різниця між сумою визначеною звітом у розмірі 328702,93 грн. та фактично отриманим страховим відшкодування в розмірі 156800,00 грн. складає 171902,93 грн. Окрім того, позивач поніс витрати за складання звіту оцінювачем із встановлення вартості збитків у розмірі 4500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 15639 від 17.05.2024 року. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України та ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди передбачені ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, у тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України). Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. При настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом ч. 1 ст. 28, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Тобто, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування у межах вартості визначного матеріального збитку. Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02.09.2019 року у справі № 545/425/17, від 11.03.2020 року у справі № 754/5129/15 та від 19.07.2021 року у справі № 206/3219/15. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.02.2022 року у справі № 709/370/20 (провадження № 61-16320св20) зазначено: «різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком - франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Тому суд першої інстанції установивши, що розмір шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує розмір страхового відшкодування, зробив правильний висновок, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою». Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). З огляду на вищевикладене та оскільки [PERSON] було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 01.05.2024 року, враховуючи належним чином підтверджений розмір спричинених збитків понесених позивачем, з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром збитків та страховою виплатою в розмірі 171902,93 грн., та понесених витрат щодо визначення завданої шкоди та складання експертного висновку в розмірі 4500,00 грн., а всього 176402,93 грн., отже, позовні вимоги суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 3028,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved