Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

В вересня 2025 року до Хаджибейського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник ТОВ «Цикл фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 42 065 грн. 64 коп., а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 грудня 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 202244942, відповідно до умов якого відповідачці було надано споживчий кредит В порушення умов договору відповідачка не повернула кредит, не сплатила відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 42 065 грн. 64 коп. (24900 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 17 165 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками), право вимоги якої відступлено на користь позивача. Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при поданні позову просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка надала пояснення на позов, в якому зазначила, що останній платіж за кредитом було здійснено в 2018 році, просила застосувати строк позовної давності, зазначила, що кредит є закритим згідно відомостей, що містяться в бюро кредитних історій. Справу розглянуто в змішаній (паперовій та електронній) формі. В судовому засіданні відповідачка позов не визнала, пояснила, що дійсно укладала вказаний в позовній заяві договір, вносила платежі на його погашення, в подальшому користувалась карткою, загальна сума витрат за карткою та кредитом склала 24\~900 грн., в подальшому відповідачка змінила місце проживання, втратила телефон, за номером якого з нею зв`язувались представники банку, вимог про погашення кредиту та повідомлень про відступлення права вимоги вона не отримувала. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31 грудня 2018 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 202244942, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в сумі 9\~349 грн. 90 коп. строком до 31 грудня 2020 року зі сплатою 0,01 % річних на покупку мобільного телефону. Копія договору наявна в електронній справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. У відповідності зі\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513\~ЦК України\~випливає, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). За змістом ч. 1\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно відомостей, що містяться в Українському бюро кредитних історій, наданих відповідачкою, кредит, отриманий позивачкою, було закрито 11.12.2019 року в повному обсязі без прострочення (а.с. 19-20). Також пунктом 2.1 кредитного договору встановлено, що Банк здійснює випуск відповідачці картки Mastercard Gold, номер карткового рахунку [NUMBER] , розмір відсотків за користування кредитом: 0,01 % річних у пільговому періоді, 5% в місяць- поза пільговим періодом, інші умови кредитування визначені в Інформаційному листку та Тарифами банку, які в матеріалах справи відсутні. З виписки АТ «ОТП БАНК», що міститься в матеріалах електронної справи (розділ «Фінансові трансакції за рахунком», вбачається, що відповідачка користувалась карткою, станом на 27.01.2020 р. заборгованість всього по всіх картках складає 19\~082 грн. 45 коп. Доказів наявності заборгованості в іншій сумі стороною позивача не надано. Суд не бере до уваги розрахунок заборгованості, виконаний АТ «ОТП БАНК», наявний в матеріалах справи та відомості, що містяться в виписці АТ «ОТП БАНК» в розділі «Внутрішньобанківські операції за рахунком», що міститься в матеріалах електронної справи, оскільки надана копія кредитного договору не містить умов щодо тривалості пільгового періоду, графіку погашення кредиту, інших умов договору, що регулюють порядок нарахування та сплати відсотків, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості перевірити відповідність внутрішньобанківських операцій за рахунком та вірність наданого стороною позивача розрахунку дійсним умовам кредитного договору. Також судом встановлено, що між АТ «ОТП БАНК» та позивачем був укладений Договір факторингу № 18/08/21, згідно якого до позивача перейшло право вимоги за укладеним між відповідачкою та АТ «ОТП БАНК» кредитним договором № 2022244942 від 31.12.2018 року, продукт (CARD), що підтверджується копією вказаного договору, витягу з додатку до вказаного договору, платіжного доручення № 1592 від 18.08.2021 р. про сплату коштів за вказаним договором факторингу, які містяться в електронній справі. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 202244942, укладеним між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] в сумі 19\~082 грн. 45 коп. Суд відхиляє доводи відповідачки стосовно застосування строку позовної давності з огляду на наступне. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності з огляду на наступне. Згідно ст.. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом\~України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020,\~який набув\~чинності 02.04.2020\~р.,\~розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України\~було доповнено\~пунктом 12,\~згідно якого\~ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651, скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України\~карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» \~№ 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 р., розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023, який набув чинності 30.01.2024 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Закону\~№ 4434-IX від 14.05.2025, який набув чинності 04.09.2025 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитом, що її просить стягнути позивач, виникла в період з березня 2019 року, позивач звернувся до суду 03 вересня 2025 року, тобто в межах строку позовної давності з урахуванням положень п. 12, 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної суми вимог у розмірі 1098 гривень 89 копійок. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем було заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~000 грн. 00 коп., на підтвердження яких було надано копії договору № 43453613 від 02.01.2025, укладеного між позивачем та адвокатом Кеню Д. В., детальний опис виконаних робіт, Акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 25.08.2025 року, згідно якого вартість наданих послуг складає 3\~000 грн. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної суми вимог у розмірі 1360 гривень 91 копійок.

Outcome: partial