Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2023 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 266947254, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 16100 гривень. Первісний кредитор перерахував відповідачу грошові кошти, шляхом ініціювання через банк провайдер на банківську картку, вказану у заявці при укладенні кредиту. Отже первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 250 від 26 вересня 2023 року, за яким ТОВ "Таліон Плюс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 27 травня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 27/0524-01. Розділом 2 вказаного договору визначено, що ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених цим договором. На виконання вказаного договору факторингу ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" підписали реєстр прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року до договору факторингу № 27/0524-01, за яким ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло права вимоги до відповідача з кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 29 травня 2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, за умовами якого ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Перехід до ТОВ "ФК "ЕЙС" прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого ТОВ "ФК "ЕЙС" стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до реєстру боржників від 29 травня 2025 року за договором факторингу № 29/05/25-Е, ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло права вимоги до відповідача на загальну суму 75690 грн 76 копійок. ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подачі позову на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені договором, внаслідок чого загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором на момент подання позову становить 75690 грн 76 коп., з яких: 16100 грн заборгованість за тілом кредиту, 59590 грн 76 коп. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. З урахуванням вказаних обставин просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 266947254 від 01 серпня 2023 року в розмірі 75690 грн 76 коп. і відшкодувати судові витрати. За ухвалою судді від 05 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. У встановлені судом строки відповідач відзив на позов суду не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2023 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" і [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 266947254, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 16100 гривень. Вказана сума кредитного ліміту, це максимальна сума кредиту, яка протягом дії строку договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Відповідно до п. 3.1 договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 21 день від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжуються на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті не обмежена. Відповідно до п. 3.3 договору, для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 21 день дисконтного періоду проценти у розмірі 2501 грн 94 копійки. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет. За п. 3.4 договору, продовження строку дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови, які застосовуються протягом всього строку дії цього договору, зазначені в цьому договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до договору, в тому числі пролонгація не потребує застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціювання позичальником пролонгації є конклюдентною дією, спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим договором умов користування кредитом без зміни строку дії договору. Відповідно до п. 7.1 7.3 договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 22.08.2023, а саме протягом 21 дня від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернута позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку, передбаченому п. 9.1.1.2 або п. 9.1.1.7 договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 31 серпня 2028 року. Відповідно до п. 8.1 - 8.3.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку, описаному нижче. Протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі кредиту до 22 серпня 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 270,10 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0.74 відсотки від суми кредиту за кожен день користування ним. Відповідно до п. 8.8 договору, для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3 договору, за перші 21 день дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складає 18601 грн 94 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2501 грн 94 коп. та суму кредиту у розмірі 16100 гривень. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики НБУ, складе 1131.26% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 115.54% від суми першого траншу. (а.с. 14-35, 41-46, 94) Переказ кредитних коштів [PERSON] за кредитним договором у розмірі 16100 грн підтверджується копією платіжного доручення від 01 серпня 2023 року. (а.с.13) Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №266947254 від 01 серпня 2023 року, станом на 26 вересня 2023 року, заборгованість [PERSON] за тілом кредиту становить 16100 грн., за процентами 19294 грн 24 копійки. (а.с. 56) На підставі договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року, додаткової угоди № 27 від 31 грудня 2021 року, додаткової угоди №31 від 31 грудня 2022 року, додаткової угоди №32 від 31 грудня 2023 року, якими було продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року, а також реєстру прав вимоги № 250 від 26 вересня 2023 року до вказаного договору, до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №266947254 у розмірі 35389 грн 24 коп., що складається із 16100 грн заборгованість по основному боргу, 19289 грн 24 коп. заборгованість по відсотках. (а. с. 81-87, 79). 27 травня 2024 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до якого ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги до відповідача на загальну суму 75690 грн 76 коп, яка складається 16100 грн заборгованість по основному боргу, 59590 грн 76 коп. заборгованість по відсотках. (а. с. 73-78, 71-72). На підставі договору факторингу № 29/05/25-Е, укладеного 29 травня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "ФК ЕЙС", а також реєстру боржників до вказаного договору, ТОВ "ФК "ЕЙС" набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 266947254 від 01 серпня 2023 року на загальну суму 75690 грн 76 коп., з яких 16100 грн прострочене тіло кредиту, 59590 грн прострочені відсотки. ( а.с. 65-70, 63-64, 60) Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 266947254 від 01 серпня 2023 року, заборгованість [PERSON] станом на 05 червня 2025 року становить 75690 грн 76 коп., з яких 16100 грн прострочене тіло кредиту, 59590 грн прострочені відсотки. (а.с. 53) Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини в справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору №266947254 від 01 серпня 2023 року, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16100 гривень. Отже вимога позивача в цій частині є доведеною і підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд враховує таке. За положеннями ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини в справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та відповідачем кредитного договору, ця фінансова установа надала позичальнику суму кредиту, яку відповідач зобов`язувався повернути в повному обсязі у визначений договором строк кредитування 21 день, тобто до 22 серпня 2023 року. Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 21 день, тобто до 22 серпня 2023 року, після закінчення строку дії договору в позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджені судом розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування, а тому є безпідставним і задоволенню не підлягає. Згідно з п. 7.1. договору на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 22.08.2023, а саме протягом 21 дня від дати отримання першого траншу позичальником. Відповідно до п. 8.8 договору, для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3 договору за перші 21 дні дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складає 18601 грн 94 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2501 грн 94 коп. та суму кредиту у розмірі 16100 гривень. (а.с. 42-46) За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач повинен був сплатити кредитору відсотки за вказаним кредитним договором у розмірі 2501 грн 94 копійки (п.8.8 договору). З огляду на зазначене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в межах строку кредитування в сумі 2501 грн 94 копійки. Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором №266947254 від 01 серпня 2023 року в загальному розмірі 18601 грн 94 коп. (16100 грн заборгованість за тілом кредиту + 2501 грн 94 коп. заборгованість за відсотками). Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial