Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

До суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс», в якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CL-218368, у розмірі 404444,05 грн., в тому числі строкове тіло 75 957,07 грн., прострочене тіло 92 210,16 грн., прострочені відсотки 105 006,72 грн., строкові відсотки 128320,67 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача cуму сплаченого судового збору та 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що між [PERSON] та АТ «Кредобанк» 27 вересня 2019 укладено кредитний договір № CL-218368, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» зобов`язувалося надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 08.11.2023 заборгованість за кредитним договором склала 276123,38 грн., в тому числі строкове тіло 75 957,07 грн., прострочене тіло 92 210,16 грн., прострочені відсотки 105 006,72 грн., строкові відсотки 2949,43 грн. За період з 09.11.2023 року по 28.02.2025 року на суму заборгованості, відповідно до умов кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом на 28.02.2025 в розмірі 128320,67 грн., а всього сума заборгованості за кредитним договором складає 404444,05 грн. 08 листопада 2023 року у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. В подальшому, 12 грудня 2024 року рішенням № 12/12/24-1 було змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс». З метою досудового, добровільного врегулювання спору 30.01.2024 на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, дану вимогу залишено без реагування. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 24 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 26.03.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшов уточнений розрахунок заборгованості. 19.06.2025 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 30 червня 2025 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року продовжено розгляд справи у зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви позивачем. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом були направлені судові повістки, які не вручені працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відзив станом на дату розгляду справи не надійшов, заяв або клопотань до суду не подано. Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 8 ст.128ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21). Таким чином, судом виконано обов`язок щодо належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов таких висновків. Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~ст.15ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України\~визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом статей\~205,\~207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1081 ЦК України\~визначено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 27.09.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-218368 шляхом підписання відповідачем анкети-заяви №CL-218368, відповідно до якої остання виявила бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 227 000 грн, зі строком кредитування 60 місяців, терміном до 26 вересня 2024 року, з процентною ставкою 35 % річних (а.с.9-15). Згідно п. 2.4 Договору позичальник доручив банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби у розмірі 40373,87 грн., 48325,63 грн на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості за кредитним договором CL-178833 від 25.03.2019 перед ПАТ «Кредобанк», 138300,50 грн на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості за кредитним договором CL-145479 від 16.11.2018 перед ПАТ «Кредобанк», Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, для обліку виданих кредитних коштів, банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що з умовами надання кредиту, викладеними в пам`ятці клієнта ознайомлена та вся інформація у цій анкетізаяві та наданих документах є повною, вірною та актуальною на день її подання. Отже, враховуючи, що кредитний договір № CL-218368 від 27 вересня 2019 року та анкета заява № CL-218368 від 27 вересня 2019 року на отримання готівкового кредиту, підписані відповідачкою [PERSON] , що свідчить про те, що відповідачка ознайомилася та погодилася з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір і тип процентної ставки та уклали в належній письмовій формі кредитний договір. На виконання умов вищевказаного Договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю на суму 227000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №55930019 від 27.09.2019 у розмірі 40737,87 грн.; №55929624 від 27.09.2019 у розмірі 48325,63 грн; №55929783 від 27.09.2019 у розмірі 138300,50 грн; Крім того, 23.02.2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору № CL-218368 від 27 вересня 2019 року, відповідно до якого сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів, термін повернення кредиту до 26.09.2024. Також на підтвердження видачі та часткового повернення кредиту банком надано виписку руху коштів по рахунку позичальника 27.09.2019 по 07.11.2023. В той же час [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконувала. При цьому, спірний договір, в судовому порядку [PERSON] не оскаржувався, не визнавався недійсним, тобто, в силу положень статті 204\~ЦК України діє презумпція правомірності указаного правочину. 08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами. Згідно із додатком №1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08.11.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором 276\~123,38 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 1 від 08.11.2023 заявником було здійснено оплату на користь банку згідно договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором від 08.11.2023 в розмірі 4420385 грн. 21 коп. Як вбачається із досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 30.01.2024, ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» повідомило [PERSON] про заміну кредитора у зобов`язанні за кредитним договором № CL-218368 від 27 вересня 2019 року з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» та про необхідність повернення заборгованість за договором у розмірі 276\~123,38 грн. протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення, але в будь-якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги. 12.12.2024 рішенням №12/12/24-1 учасника ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» змінено найменування з ТзОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС». Відповідного до долученого ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» до позовної заяви розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CL-218368 від 27 вересня 2019 року станом на 08 листопада 2023 року становила 276123,38 грн., в тому числі строкове тіло 75 957,07 грн., прострочене тіло 92 210,16 грн., прострочені відсотки 105 006,72 грн., строкові відсотки 2949,43 грн. З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07 листопада 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CL-218368 від 27 вересня 2019 року становила: 168167,23 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена), сума заборгованості по відсотках 107956,15 грн. Сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № CL-218368 від 27 вересня 2019 року підтверджується також випискою по особового рахунку [PERSON] , який зазначений в кредитному договорі. Станом на 28.02.2025 заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 404444,05 грн., з яких: заборгованість станом на 08 листопада 2023 року 276123,38 грн., та нарахована після 08 листопада 2023 року заборгованість 128320,67 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75\~виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. При цьому, згідно з пунктом 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки, за якими обліковуються кошти, розпорядником яких є клієнти банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу), розрахункові рахунки. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц. Таким чином, надана позивачем виписка по особовому рахунку узгоджується із розрахунком заборгованості і в сукупності з іншими доказами дають підстави для висновку, що позивачем надані суду належні та допустимі докази, а саме первинні бухгалтерські документи щодо надання кредитних коштів, отримання таких коштів відповідачем та підтверджує заборгованість останнього за кредитним договором № CL-218368 від 27 вересня 2019 року. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач до суду не надала. Згідност. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № CL-218368 від 27 вересня 2019 року у загальному розмірі 404444,05 грн. Відповідно до ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідност.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги №24/01/25 від 24.01.2025, укладений з адвокатом Альховською І.Б.; Акт наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги №24/01/25 від 24.01.2025, складений 27.01.2025, згідно якого адвокат Альховська І.Б. надала ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» наступні юридичні послуги: вивчення документів та підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості тривалістю 3 години вартістю 6000,00 грн. Суд погоджується із наведеним розрахунком та доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 6000,00 грн., оскільки заяви про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем до суду не надано. Відповідно дост.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4853,33 грн.

Outcome: approved