Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

23 вересня 2025 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 28 липня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказує, що на даний момент сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду сім`ї вважає різницю в характерах, втрату почуття взаєморозуміння та довіри, у зв`язку із чим подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачає. Повідомляє, що в добровільному порядку шлюб розірвати неможливо, оскільки відповідач відмовляється звертатися в органи ДРАЦСу. Зазначає, що після розірвання шлюбу бажає і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Вважає причини звернення до суду обґрунтованими, а подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 24.09.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, надано сторонам по справі строк для подачі заяв по суті справи та призначено судове засідання на 13 жовтня 2025 року о 09 год. 30 хв., яке відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача на 23 жовтня 2025 року о 09 год. 30 хв. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23), в судове засідання не з`явилась. При цьому, 24 вересня 2025 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав. При цьому, в суд повернулися поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 19-20, 24-25). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, яка підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 1812438 від 24.09.2025р. з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 14), у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із повісткою про виклик на судове засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 28 липня 2017 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 37, що підтверджується Свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими 28 липня 2017 року Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 3-4). Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,\~ що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 20 вересня 2018 року Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, та\~ серії [NUMBER] , виданим 28 квітня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 5-6). Як зазначає [PERSON] , на даний час сторони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На думку [PERSON] , спільне життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надав, із клопотанням про надання подружжю строку на примирення в суд не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач по справі не бажає перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач не бажає такого примирення та вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин і збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не подав та про надання строку на примирення не клопотав. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги фактичне припинення сімейних відносин сторін та відсутність заперечень у відповідача, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved