Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа: державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Черняк Наталія Вікторівна, про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначила, 05.12.2024 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова представником позивача було подано заяву про встановлення факту родинних відносин. 10.12.2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. В процесі розгляду заяви Харківська міська рада висунула свої заперечення щодо спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . У зв`язку із чим, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.03.2025 заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин було залишено без розгляду та роз`яснено право звернення в порядку позовного провадження. Позивач вважає, що Харківська міська рада висунула свої вимоги незаконно та необґрунтовано з наступних причин. [INFO] померла [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2004 року. 19.03.2021 року Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №218П/2021. 15.10.2024 року [PERSON] , [INFO] , звернулась до державного нотаріусу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Черняк Наталії Вікторівни із питанням щодо оформлення спадщини. 15.10.2024 року позивачка отримала відповідь №1500/02-14/П від 15.10.2024 року, у якій зазначено, що до складу спадкоємців [PERSON] входить дочка [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 02.12.2024 року [PERSON] , зібравши всі супутні документи на квартиру - звернулась до Черняк Н.В., державного нотаріусу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, із заявою щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . 02.12.2024 року позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1687/02-31/П від 02.12.2024 року, з наступних причин: [PERSON] заявляє, що померла [PERSON] є її рідною матір`ю, проте документально родинні відносини не підтверджені з померлою, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній оригінал свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , з якого простежувалося б зміна дівочого прізвища заявниці з [PERSON] на [PERSON] . В свідоцтві про народження [NUMBER] , виданого Комінтернівським РАЦС м. Харкова 21 вересня 1971 року на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] , в графі батько значиться - [PERSON] , а в графі матір - [PERSON] . [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 23.10.1971 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Комінтернівським РАЦС м. Харкова 23.10.1971. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63996396, сформованою Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою 19.03.2021 року, заповітів за життя [PERSON] не залишала. Оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.03.1994 року (Баку) був переданий до органів ДРАЦС у 2008 році, разом з рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2008 року по справі № 2-585 з метою реєстрації розірвання шлюбу. Однак, у зазначеному рішенні про розірвання шлюбу не згадується дівоче прізвище заявниці. І в органах ДРАЦС України, маючи оригінал свідоцтва про шлюб не зробили відповідні записи про актовий запис №228, який був зареєстрований у м. Баку Азербайджану, що включає в себе факт зміни прізвища заявниці з [PERSON] на [PERSON] . У зв`язку з чим, позивач просить встановити факт родинних відносин між громадянкою України (спадкоємицею) [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та її матір`ю (спадкодавицею) [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року по справі відкрито провадження в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IXвід 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Викликано для допиту свідків. Ухвалою суду від 01 вересня 2025 року суд задовольнив клопотання позивача та повернувся до підготовчого розгляду справи. Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача до суду не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки не вказав. Представник відповідача до суду не з`явився, повідомлений належним чином, відзиву та заперечень на позовну заяву не подавав. Третя особа до суду не з`явилася, повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 30.03.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 228. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище чоловіка « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2004, актовий запис № 8271. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2008 року по справі № 2-585 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. 28 березня 2008 року Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 150. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище чоловіка « [PERSON] ». Також факт родинних відносин підтверджується копією картки прописки за формою А, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , вказана дочкою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до атестату про середню освіту серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , у 1989 році закінчила повний курс вечірньої середньої школи № 52 в м. Харкові. Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Черняк Н.В. № 1687/02-31/П від 02 грудня 2024 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин. Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який вказав, що [PERSON] є його колишньою дружиною, шлюб зареєстрували у 1994 році в місті Баку, Азербайджан. Перед реєстрацією шлюбу дівоче прізвище позивача було « [PERSON] », шлюб розірвали у 2008 році. Суд зазначає, встановлення факту родинних відносин позивача з померлою має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати [PERSON] своє право на отримання спадщини. Оскільки іншим шляхом встановити даний факт неможливо, він підлягає встановленню в судовому порядку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Вирішуючи поставлене перед судом питання суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1258 ЦПК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦПК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.7, абз.1 п.12 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, а також факти належності особі правовстановлюючих документів. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. За правилами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Як передбачено ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, суд вважає, що, що позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача.

Outcome: approved