Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Адвокат Тараненко А.І. звернувся до суду в інтересах ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,в розмірі 18 624,50 грн, а також, 2422,40 грн понесених витрат на сплату судового збору та 7000,00 грн понесених витрат на правову допомогу. На обґрунтування позову вказано, що 12.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] був укладений кредитний договір № 354046370 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV97ST3. За умовами кредитного договору\~ [PERSON] отримав кредит в розмірі 5 500,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , яку вказав в Заявці при укладенні договору. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. У подальшому до Договору факторингу було укладено ряд Додаткових угод, у тому числі щодо продовження строку дії Договору факторингу. Предметом Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод якими було продовжено строк дії договору. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактору переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 13.11.2021 року № 998530902. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором від 12.04.2021 року № 354046370 відповідно до Реєстру Боржників б/н від 04.06.2025 року на загальну суму 18 624,50 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 354046370 від 12.04.2021 року у розмірі 18624,50, яка складається із 5500,00 грн - заборгованості по тілу кредиту та 13124,50 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14серпня 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою було витребувано від АТ КБ Приватбанк інформацію щодо належності платіжної банківської картки № [NUMBER] відповідачу та відомості щодо зарахування на такий рахунок грошових коштів в розмірі 5 500,00 грн за період з 12.04.2021 року по 17.04.2021 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не прибув, причини своєї неявки суд не повідомив. Відзиву проти позову або клопотання про відкладення судового засідання до суду не подавав. В постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 Верховний Суд зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. На думку суду, неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 12.04.2021 року відповідач звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою на отримання грошових коштів в кредит, згідно якої вказав бажану суму кредиту в розмірі 5 500,00 грн, строк кредитування 30 дні, номер банківської карти № [NUMBER] та свої персональні дані. 12.04.2021 року відповідач ознайомився із Паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт», який містив розмір денної процентної ставки в розмірі 605,90 процентів річних та процентною ставкою, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту в розмірі 839,50%, а також інформацію про загальні витрати за кредитом на орієнтовану суму 8 239,00 грн, яка розрахована за умов належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. 12.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~ [PERSON] був укладений кредитний договір № 354046370 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV97ST3. Згідно п. 1.1., 1.2 та п.п.1.4.1. п. 1.4 вказаного Кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 5 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Кредит надається строком на 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 605,90 грн відсотків річних, що становить 1,66 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним. За умовами п. 1.7 Кредитного договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.7.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду. Однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.7.2 з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Додатком № 1 до Договору сторони визначили графік платежів, за умовами якого, періодом платежу з повернення кредиту та сплати відсотків було визначено у дату 12.05.2021 року на загальну суму в розмірі 8239,00 грн, де: 5 500,00 грн сума кредиту; 2 739,00 грн нараховані відсотки. Відповідачка підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV97ST3. Факт отримання грошових коштів кредиту в розмірі 5 500,00 грн на банківський рахунок № [NUMBER] підтверджується копією платіжного доручення від 12.04.2021 року № b49be326-02b6-4c99-918d-fda5ceb43196 та відомостями АТ КБ Приватбанк, наданих банківською установою листом від 02.09.2025 року № 20.1.0.0.0/7-250826/77145-БТ на виконання ухвали суду від 14.08.2025 року з огляду на які, вбачається, що відповідачу належить платіжна картка № [NUMBER] на рахунок якого12.04.2021 року було зараховано грошові кошти в розмірі 5 500,00 грн. Також, з довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» б/н та б/д вбачається, що на виконання кредитного договору № 354046370 від 12.04.2021 року було проведено платіжну операцію за реквізитами платіжної картки отримувача: № 4149-49ХХ-ХХХХ-5291 на суму 5\~500,00 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором від 12.04.2021 року № 354046370, прострочена заборгованість відповідача за кредитом складає 18624,50 грн, в тому числі: 5\~500,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13124,50 грн прострочена заборгованість за процентами. Судом також встановлено, що 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 за умовами якогоКлієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, на умовах, визначених цим Договором. Строк дії вказаного договору закінчується 28.11.2019 року. У подальшому до Договору факторингу було укладено ряд Додаткових угод, у тому числі щодо продовження строку дії Договору факторингу. Так, 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року.В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. На виконання умов вказаного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ Таліон Плюс отримало право вимоги до відповідачки за Кредитним договором від 12.04.2021 року № 354046370 на підставі Реєстру прав вимоги від 13.07.2021 року № 142 на суму 12414,00 грн. Як вбачається із розрахунків заборгованості, на момент відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] перед Первинним кредитором складала 12414,00 грн, яка складалася із заборгованості за кредитом в розмірі 5500,00 грн та процентів в розмірі 6 914,00 грн нарахованих Первинним кредитором за період з 12.04.2021 року по 13.07.2021 року включно. Розрахунки за договором факторингу підтверджуються актом звірки взаємних розрахунків від 31.12.2021 року та протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 142 від 13.07.2021 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року - якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактору переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.04.2021 року № 354046370 на суму 13 124,50 грн, з яких: яка складалася із заборгованості за кредитом в розмірі 5500,00 грн та процентів в розмірі 13124,50 грн. Розрахунки за даним за договором факторингу підтверджується копією платіжної інструкції від 30.05.2023 року № 4097 та протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року. Як вбачається із розрахунків заборгованості, на момент відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] перед кредитором складала 18 624,50 грн, яка складалася із заборгованості за кредитом в розмірі 5 500,00 грн та процентів в розмірі 13 124,50 грн нарахованих за період з 14.07.2021 року по 30.10.2021 року включно. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором відповідно до Реєстру Боржників б/н від 04.06.2025 року на загальну суму 18 624,50 грн. За актом прийому передачі Реєстру Боржників до договору факторингу № № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором від 12.04.2021 року № 354046370 на суму 18 624,50 грн, яка складалася із заборгованості за кредитом в розмірі 5 500,00 грн та процентів в розмірі 13 124,50 грн. Розрахунки за даним за договором факторингу підтверджується копіями платіжних інструкцій від 10.06.2025 року № 467-470, від 11.06.2025 року № 470, від 19.06.2025 року № 478-479 та від 25.06.2025 року № 483 та листом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» № 26.06.2025-1 від 26.06.2025 року. Встановивши наведені обставини, суд керується наступним. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтями\~610,\~629 ЦК України\~\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до абзацу другого частини другої\~статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Судом встановлено, що відповідач погодився на умови кредитного договору шляхом його підписання своїм електронним підписом та в подальшому порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості. Відповідач під час укладення договору надав свої персональні дані, вказав свої паспортні дані, ідентифікаційний код та банківський рахунок № [NUMBER] , на який Первинним кредитором було перераховано кредитні кошти в розмірі 5 500 грн. Відповідно до частини першої\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі\~статтею 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином, суд дійшов висновку, що докази про отримання відповідачкою грошових коштів від Первинного кредитора, які містяться в матеріалах справи, є належними та допустимими та підтверджують виникнення кредитних відносин між сторонами. Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 12.04.2021 року № 354046370 щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Судом також встановлено, що передача прав вимог до відповідача відбувалась на підставі базових умов майбутньої співпраці узгоджених між його кредиторами у відповідних договорах факторингу, які передбачали можливість неодноразової передачі прав вимог до боржників в межах строку дії відповідних договорів факторингу. Відповідно до наведеного, суд переконався, що право вимоги до відповідача між кредиторами передано в межах укладених договір факторингу та терміну їх дії. Таким чином, перевіривши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про доведеність наявної заборгованості у відповідача за кредитним договором 12.04.2021 року № 354046370, доведеність права вимоги до відповідача позивачем на суму 18624,50 грн та обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2422,40 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з частинами першою - шостою\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд зазначає, що розгляд справи було постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини восьмою\~статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року та копію додаткової угоди №25770506783 до Договору, копію акту прийому-передачі наданих послуг на суму 7000,00 грн. Проаналізувавши надані представником позивача документи, що підтверджують витрати позивача на правничу допомогу у цій справі, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності, суд вважає, що розмір вказаних витрат слід стягнути у розмірі 7000 грн. Стягнення витрат на правничу допомогу у вказаній сумі суд вважає цілком співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а понесення таких витрат підтвердженими належними доказами. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved