Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр», позивач/позикодавець) звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 33\~200,00 грн. Представник позивача посилався на те, що ТОВ «Споживчий центр» направило відповідачу пропозицію укласти договір кредиту. Відповідач прийняв пропозицію через телекомунікаційну систему. Умови договору були підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором. Позикодавцем було надано кошти в сумі 10\~000,00 грн., шляхом перерахування на картку строком на 124 дні з фіксованою ставкою 1,5% за один день. Позичальник після отримання коштів належним чином не виконував зобов`язання внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позикодавець просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с. 31), причини неявки не повідомив, відповідь на позов не надавав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі Кредитодавець) та [PERSON] , (надалі Позичальник) 18.08.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 18.08.2024-100002296 Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів, строком на 124 дні. Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/ залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Згідно п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався Використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 29.06.2025р., утворилась заборгованість у розмірі 33\~200,00 грн., в тому числі: тіло кредиту в розмірі 10\~000,00 грн., по процентам в розмірі 15\~500,00 грн., неустойка 5\~000,00 грн., комісія 1 800,00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до зазначеної норми права, слід дійти висновку про, що вимоги позову підлягають задоволенню частково, а саме без стягнення неустойки в розмірі 5\~000,00 грн., нарахованих за договором. Також суд звертає увагу на те, що нарахування додаткових комісій за обслуговування кредитного договору, яке здійснювалося первісним кредитором на свою користь, суд кваліфікує як приховане застосування міри відповідальності, оскільки договір не містить відомостей, за що саме нараховується комісія (не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця), оскільки супроводження виданого кредиту після закінчення строку кредитування включається до обсягу наданих послуг у виді кредитування. Отже умови встановлення комісії за пролонгацію договору є нікчемними відповідно до приписів ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому позов в частині стягнення комісії в розмірі 1 800,00 грн., задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий зір.

Outcome: partial