Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

24.10.2025 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги в сумі 18 097,94 грн., витрати від інфляції в сумі 1 190,71 грн.,3 % річних в сумі 363,42 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідачу на праві власності належить квартира за адресою : [ADDRESS] . Вказує, що ЖБК «ЖБК-4» створено у вищезазначеному будинку з моменту будівництва та прийняття будинку в експлуатацію та діє у відповідності до вимог чинного законодавства. Рішенням загальних зборів ЖБК від 25 січня 2020 року оформленим протоколом №40, завтерджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території - 7,33 грн./кв. м загальної площі квартири. Позивач вказує, що відповідач покладені на нього обов`язки зі сплати комунальних послуг належним чином не виконує, у зв`язку з чим, неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01 листопада 2021 року до 30 листопада 2024 рік складає 16 543,81 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, на яку відповідачем нараховано інфляційні збитки та 3% річних. Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як убачається з матеріалів справи, направлена на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання відповідача копія ухвали суду про відкриття провадження у справі повернулись до суду без вручення адресату. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. З наданої інформації позовної заяви від позивача, [PERSON] є власником квартири за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу. Згідно із ст. 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. З матеріалів справи слідує, що ЖБК «ЖБК-4» здійснює комплексне обслуговування житлового будинку за адресою : [ADDRESS] . За змістом п. 2.1 наявної в матеріалах справи копії Статуту кооперативу, який заверджено загальними зборами членів Кооперативу Протокол №21 від 24 листопада 2016 року, ЖБК «ЖБК-4» створений з метою задоволення соціальних, економічних та інших потреб його членів, забезпечення захисту прав членів Кооперативу, передбачених цим Статутом за законодавством України, а також дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання майна Кооперативу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2020 року загальними зборами членів ЖБК «ЖБК-4» було затверджено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7,33 грн/1 кв. м. Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, на підтвердження заявлених позовних вимог щодо розміру заборгованості, ЖБК «ЖБК-4» долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості по внескам за квартирою за адресою : [ADDRESS] , де безпосередньо зазначено - заборгованість з 01 листопада 2021 року до 30 листопада 2024 рік у розмірі 16 543,81 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК України дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору Житлово - будівельним кооперативом «ЖБК-4» правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 16 543,81., яка нарахована позивачем за період з 01 листопада 2021 року до 30 листопада 2024, нарахований індекс інфляції у сумі 1 190,71 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 363,42 грн., а разом 18 097,94 грн. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖБК-4» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved