Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Директор ТОВ «ФК «Ейс» Олексій Поляков звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 245148642 від 14.06.2020 у розмірі 26\~829,94 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 14.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога та [PERSON] було укладено кредитний договір № 245148642 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 33XF95HC. Згідно з умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 8\~000,00 грн на банківську картку, яку вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яка становить 26\~829,94 грн та складається із: 5\~489,10 грн заборгованості по тілу кредиту та 21\~340,84 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ „Таліон Плюс було укладено договір факторингу №28/1118-01, внаслідок чого право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ „Таліон Плюс. 05.08.2020 між ТОВ „Таліон Плюс та ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн Фінанс було укладено договір факторингу № 05/0820-01. Право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн фінанс. 08.07.2025 між ТОВ „Онлайн Фінанс та ТОВ „Фінансова компанія „Ейс укладено договір факторингу № 08/07/25-Е. Відповідно до умов договору до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] . 11 вересня 2025 року відкрито скорочене провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову до суду клопотав про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо заочного рішення (а.с.15). Згідно положень ч.3\~ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце засідання повідомлявся належним чином (а.с.194), відповідно до приписів статей\~128,\~130,\~131 ЦПК України, причини неявки не повідомлені. Також відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ч. 11 ЦПК України (а.с.191-193). Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в\~статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що 14 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Манівео швидка фінансова допомога та [PERSON] було укладено договір № 245148642. На підставі укладеного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Строк користування кредитом - 30 днів. На період строку кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,59 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. У випадку користування кредитом понад строк, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка у розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтноб та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти (а.с.51-53). У подальшому укладенням ряду додаткових угод строк дії договору неодноразово продовжувався (а.с.55-64). Відповідно до інформації ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога на а.с.159 встановлено, що 14.06.2020 о 17:05:39 платником ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога на рахунок [PERSON] було сплачено 8000,00 грн. На підставі укладеного між ТОВ „Таліон Плюс та ТОВ „Манівео швидка фінансова допомога договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ „Таліон Плюс набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 245148642 від 14.06.2020 (а.с.125-131).ґ \~ \~ \~ \~05 серпня 2020 року між ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн Фінанс та ТОВ „Таліон Плюс було укладено договір факторингу № 05/0820-01. Внаслідок укладення договору право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн Фінанс (а.с.109-114). Згідно договору факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025, укладеного між ТОВ „Фінансова компанія „Ейс та ТОВ „Фінансова компанія „Онлайн Фінанс, право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ „Ейс (а.с.94-100). Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За положеннями ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно приписів\~ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до вимог\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 245148642 від 14.06.2020 [PERSON] має заборгованість, яка за період 08.07.2025-31.07.2025 складає 26\~829,94 грн та складається з: 5489,10 грн прострочене тіло кредита, 21 340,84 грн прострочена заборгованість за процентами (а.с.73). З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та укладеному договорі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню з урахуванням вище вказаного. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір який підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. 137 ЦПК з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правову допомогу.

Outcome: approved