Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

16.09.2025 року представник позивачки [PERSON] адвокат Полулях С.Ю. звернувся до суду з позовом у якому вказав, що 10 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Після одруження прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». [INFO] у подружжя народилась спільна дитина - [PERSON] . 08 вересня 2015 року заочним рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] [PERSON] досягнула вісімнадцятирічного віку. 20 серпня 2025 року було укладено Договір про навчання у закладі вищої освіти №14930566, відповідно до якого [PERSON] вступила до Національного університету «Запорізька політехніка» на перший курс для здобуття спеціальності C4 «Психологія», освітня програма «психологія», денної форми здобуття освіти. Фінансування навчання здійснюється за кошти фізичних осіб. Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 20.08.2025 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 123560 грн. 00 коп. Відповідно до витягу з наказу №461-С від 11.08.2025 року по Національному університету «Запорізька політехніка», [PERSON] зарахована на навчання за освітнім ступенем «бакалавр» денного відділення за контрактом, спеціальність С4 «Психологія» факультету соціальних наук. Оскільки донька продовжує навчання, то потребує витрат на оплату освітніх послуг придбання літератури, канцелярських товарів, витрати на транспорт, тощо. Відповідач не бере належної участі в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, хоча спроможний надавати таку матеріальну допомогу. Відповідач є працездатним, не має інвалідності та хронічних захворювань. Матеріальне становище Відповідача є достатнім для надання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Тобто обставини, які б впливали на можливість Відповідача надавати таку матеріальну допомогу відсутні. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею 23 років. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні, з повідомленням сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Полулях С.Ю. надав до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності заявника і її представника, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилась, причину неявки не повідомила, заяв не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином, шляхом направлення листа рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу відповідача, та шляхом розміщення оголошення про час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі суду, будь яких заяв не надав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно із ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відсутності сторін. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 10.06.2006 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 255. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2007 року, батьками [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до заочного рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 08.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до витягу з наказу №461-С від 11.08.2025 року по Національному університету «Запорізька політехніка», [PERSON] зараховано на навчання за освітнім ступенем «бакалавр» денного відділення за контрактом, спеціальність С4 «Психологія» факультету соціальних наук. Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №14930566 від 20.08.2025 року, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 123560 грн. Відповідно до довідок Департаменту адміністративних послуг від 17.09.2025 року позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1\\6 частини з заробітку щомісяця, і такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Враховуючи те, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, навчається на денній формі, що суттєво утруднює можливість особистого працевлаштування, потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, також враховуючи працездатність відповідача, відсутність доказів про стан його здоров`я, що можуть вплинути на розмір аліментів, відсутність доказів на наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1\\6 частини заробітку щомісяця, підлягають задоволенню. Згідно з ст. 191, 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так як позивачка, по даній категорії справ, звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про\~ стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved