Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно з яким позивач просив стягнути з відповідача: -заборгованість за Кредитним договором № 23.05.2024-100001516 від 23 травня 2024 року у розмірі 23\~872,93 гривень; -сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. Стислий виклад позиції позивача. Між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та відповідачем було укладено Кредитний договір (оферти) № 23.05.2024-100001516. Відповідно до умов Договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» зобов`язалося надати кредит відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а відповідач зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти та комісію (пункт 3.1 Договору). ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 23\~872,93 гривень. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] вважається такою, що належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 19 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та відповідачем 23 травня 2024 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 23.05.2024-100001516. Відповідно до умов Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000,00 гривень, строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення 09 жовтня 2024 року. Позивач виконав свої зобов`язання, перерахувавши відповідачу на картковий рахунок 10 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією №2466143355 від 23 травня 2024 року. Разом із цим, відповідач порушив свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 23\~872,93 гривень, яка складається з: -заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 531,78 гривень; -по процентам в розмірі 9\~341,15 гривень; -неустойки у розмірі 5 000,00 гривень, що підтверджується довідкою-розрахунком. Водночас статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8\~статті 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір, за яким позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Разом із цим, відповідач свої обов`язки за Кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини 1\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved