Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Директор ТОВ «Факторинг партнерс», [PERSON] , діючи на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, 21 липня 2025 року, через систему «Електронний суд», звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача, [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за договором №3556102734-81358 від 04.06.2021 у розмірі 27758,75 грн; понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір\~№ 3556102734-81358. [PERSON] здійснив усі дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного\~\~ договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської\~\~картки, на рахунок якої, в подальшому кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. Згідно договору позики, дата видачі кредиту 04.06.2021, дата повернення кредиту 24.06.2021 (включно), термін користування кредитом 20 діб. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 27758,75 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 23258,75 грн. 06.10.2021 було укладено договір №06-10/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3556102734-81358. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3556102734-81358. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3556102734-81358. Таким чином, ТОВ «Факторинг партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3556102734-81358. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 27758,75\~грн. Ухвалою суду від 23\~липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначає про розгляд справи без участі представника ТОВ «Факторинг Партнерс». Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.8\~ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, на підставі\~ст.280 ЦПК України\~проведено заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики № 3556102734-81358 «Проста позика». [PERSON] спрямовані на укладання Заяву подано через систему «Електронний суд» Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. Згідно договору позики, дата видачі кредиту 04.06.2021, дата повернення кредиту 24.06.2021 (включно), термін користування кредитом 20 діб ( а.с. 7-11, 11 зворот.- 12 ). Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування Суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Таким чином. відповідно до умов договору, цей договір укладено в електронній формі та є електронним договором, також передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором має юридичну силу власноручного підпису. Крім того, [PERSON] 04.06.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М4FMZEYC підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Проста позика», в якому міститься інформація,\~яка надається\~до укладення\~договору про\~надання коштів\~у позику,\~в тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту продукту\~«Проста Позика» ( а.с. 12 зворот.-14 зворот). Позивач 04.06.2021 року перерахував відповідачу кредитні кошти за договором позики № 3556102734-81358 в розмірі 4500,00\~грн на платіжну картку [NUMBER] за допомогою платіжного сервісу «Рlаtоn», номер транзакції 32281-22223-89173 ( а.с 17, 17 зворот.), з чого слідує, що свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав. 06.10.2021 було укладено договір № 06-10/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3556102734-81358 ( а.с. 23-24 зворот). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 06-10/21 від 06.10.2021, відповідач перед ТОВ «Вердикт Капітал» має загальну суму заборгованості у розмірі 6260,00 грн, з яких: 4500,00 грн залишок по тілу кредиту; 1760,00 грн залишок по відсотках (а.с. 28). 10 січня 2023 року було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3556102734-81358 ( а.с. 29-31). Як вбачається із Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, відповідач перед ТОВ «Коллект Центр» має загальну суму заборгованості у розмірі 27758,75 грн, з яких: 4500,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 23258,75 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 43). Також, 18 лютого 2025 року було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3556102734-81358 ( а.с. 35-36 зворот.). Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №18-02/25від 18.02.2025, відповідач перед ТОВ «Факторинг Партнерс» має загальну суму заборгованості у розмірі 27758,75 грн, з яких: 4500,00 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 23258,75 грн сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 44). Таким чином ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за Договором позики №3556102734-81358 від 04 червня 2021 року. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, то у нього утворилась заборгованість за Договором позики № 3556102734-81358 від 04.06.2021 у у загальному розмірі 27758,75 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 23258,75 грн, що відображено у розрахунку заборгованості станом на 25.06.2025 ( а.с. 22). За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище наведеного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладення в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позичальника можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно зі статтею 64 ЦПК України докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Факторинг\~партнерс» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем, відповідно до умов Договору позики № 3556102734-81358 від 04.06.2021, що було укладено між первісним кредитором та [PERSON] . Аналізуючи матеріали справи, суд доходить висновку, що надані позивачем докази є належними, допустимими та достовірними у спірних правовідносинах. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем були допущені порушення укладеного договору із первинним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу. Після укладення договорів відступлення прав вимоги, повернення боргу набув позивач по справі, який має право вимоги стягнення боргу в судовому порядку. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2422,40 грн. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 гривень. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 ( а.с. 48-49), прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» з переліком та вартістю юридичних послуг (49 зворот. - 50); заявка на надання юридичної допомоги № 233 від 02.06.2025 ( а.с. 51 ); Витяг з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 (а. с. 52). Статтею 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат представник позивача (адвокат) подав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснені витрати, необхідні для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила встановлюється судом на підставі поданих стороною доказів (договорів, рахунків). При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц. Суд, з урахуванням ціни позову, незначної складності справи про стягнення кредитної заборгованості, яка є малозначною, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, враховуючи принцип розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг. При вирішенні цього питання суд враховує загальні принципи цивільного законодавства, якими, серед інших, є розумність, добросовісність та справедливість (ст. 3 ЦК України), а також принципи цивільного процесу, якими є верховенство права, тобто імперативний правовий принцип, який серед іншого захищає сферу особистих майнових прав особи від непропорційного втручання, а також принципи пропорційності цивільного судочинства (ст. 10, 11 та 12 ЦПК України відповідно). Наведене вище є підставою для визначення витрат на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved