Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

11.07.2025 року до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом звернувся орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Опішнянської селищної ради Полтавської області в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] ,третя особа на стороні позивача служба у справах дітей Опішнянської селищної ради Полтавської області про відібрання дитини та позбавлення батьківських прав. В позові зазначено, що 04.07.2025 року при обстеженні умов проживання сім`ї [PERSON] в [ADDRESS] виявлено що за цією адресою проживають [PERSON] , син [PERSON] . Мати дитини [PERSON] покинула дитину у 2019 році і з цього часу взагалі з ним не спілкується. В будинку відсутня їжа, брудно, [PERSON] зовсім не піклується про дитину, ніде не працює, систематично вживає спиртні напої, перебуває на обліку у лікаря нарколога КНП Зіньківська ЦПМСД. [PERSON] неодноразово попереджався про можливе відібрання дитини, але висновків не зробив. Подальше перебування дитини на утриманні батьків несе пряму загрозу його життю та здоров`ю. 04.07.2025 року Служба у справа дітей Опішнянської селищної ради Полтавської області письмовим клопотанням № 54 повідомила орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Опішнянської селищної ради Полтавської області про те, що сталося 04.07.2025 при обстеженні умов проживання сім`ї [PERSON] . Розглянувши подані матеріали комісія з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Опішнянської селищної ради запропонувала прийняти рішення про негайне відібрання неповнолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] з позбавленням їх батьківських прав. Мати дитини [PERSON] зовсім не приймає участі у вихованні дитини проживає у с. Диканька Полтавської області. Рішенням виконавчого комітету Опішнянської селищної ради № 152 від 27.10.221 року затверджено висновок служби у справах дітей Опішнянської селищної ради та рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з заявою щодо позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] . До суду з позовом [PERSON] не звертався ,почав вживати наркотичні засоби. Згідно довідки ВЛК від 20.05.2025 року [PERSON] має діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Тобто подальше перебування [PERSON] з батьком несе пряму загрозу для життя та здоров`я дитини. 04.07.2025 року на підставі акту комісії рівень безпеки дітей у сім`ї матері визначено як дуже небезпечний - а він передбачає негайне відібрання дитини у батьків. 04.07.2025 року виконавчим комітетом Опішнянської селищної ради було прийнято рішення № 82 Про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] та затверджено висновок комісії з питань захисту прав дітей Опішнянської селищної ради щодо позбавлення їх батьківських прав. Наказом № 36 від 04.07.2025 року [PERSON] влаштовано в прийомну сім`ю [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевикладене представник позивача звернулася з позовом до суду та просила відібрати неповнолітню дитину [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] в [ADDRESS] з позбавленням їх батьківських прав та стягнути аліменти. Ухвалою судді від 25.07.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 23.10.2025 року ( а.с.26). Відповідно до ч. 4\~ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. В судове засідання учасники справи не з`явилися ,представник позивача органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Опішнянської селищної ради Полтавської області за довіреністю Коваль Л.Ф. , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі ,позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити, відповідач [PERSON] не з`явився надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, відповідач [PERSON] не з`явилася, заперечень проти позову не надала, третя особа представник служби у справах дітей Опішнянської селищної ради Полтавської області не з`явився ,заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ч. 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ч. 3\~ст. 12 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ( а.с.5). Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 04 липня 2025 року вбачається ,що за цією адресою проживають та зареєстровані : [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] , умови проживання не задовільні ,в будинку брудно, не має умов для проживання дитини. Батько зовсім не займається вихованням дитини ,не працює, вживає спиртні напої ( а.с.9). Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 04.07.2025 року визначено рівень, як дуже небезпечний ( а.с.10-13).Згідно довідки ВЛК від 20.05.2025 року [PERSON] має діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів ,синдром залежності ,перебуває під клінічним наглядом на підтримуючому або замісному режимі ( а.с.15). Відповідно до рішення виконавчого комітету Опішнянської селищної ади від 27.10.2021 року №\~152 доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та рекомендовано батьку [PERSON] звернутися до суду з позовом щодо позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] ( а.с.18). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дітей про доцільність позбавлення батьківських прав від 27.10.2021 року доцільно позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] ( а.с.19-20). Відповідно до рішення виконавчого комітету Опішнянської селищної ради Полтавської області від 04.07.2025 року № 82 про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] з позбавленням їх батьківських прав у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини при подальшому перебуванні з матір`ю чи батьком ( а.с.21). Відповідно до висновку рішення комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Опішнянської селищної ради про негайне відібрання неповнолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] з позбавленням їх батьківських прав ( а.с.22). Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини першої-п`ятої\~статті 150 Сімейного кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За приписами частини першої-четвертої\~статті 170 СК України\~суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Оскільки матеріалами справи підтверджується ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню їх сина [PERSON] , крім цього суд бере до уваги акт проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] від 04.07.2025 року згідно якого визначено рівень, як дуже небезпечний ( а.с.10-13), що передбачає негайне відібрання дитини у батьків з урахуванням найкращих інтересів дитини , суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині відібрання дитини у відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Що стосується позовної вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] ,то суд зазначає наступне. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п. 16, 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»\~ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено , що рішенням виконавчого комітету Опішнянської селищної ради від 27.10.2021 року №\~152 прийнято доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та рекомендовано батьку [PERSON] звернутися до суду з позовом щодо позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] ( а.с.18). Відповідно до рішення виконавчого комітету Опішнянської селищної ради Полтавської області від 04.07.2025 року № 82 про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] з позбавленням їх батьківських прав у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини при подальшому перебуванні з матір`ю чи батьком ( а.с.21). Згідно заяви [PERSON] від 23.10.2025 року останній зазначає, що не заперечує проти відібрання дитини [PERSON] з позбавленням його батьківських прав (а.с. 37). Оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідачі свідомо не займаються вихованням дитини, байдуже ставиться до неї, не піклуються про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не цікавляться його життям та здоров`ям. Відповідач [PERSON] - мати дитини добровільно пішла з життя своєї дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до дитини та її внутрішнього світу, разом не проживає, залишивши дитину у 2019 році ,батько дитини [PERSON] систематично вживає спиртні напої ,перебуває на обліку у лікаря нарколога , не забезпечує дитину належними умовами проживання, їжею, одягом ,не піклується про стан його здоров`я, дитина влаштована в прийомну сім`ю. Відповідач послідовно заявляє про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини, не має наміру приймати участі у вихованні дитини. Крім того, суд звертає увагу, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, позбавленої батьківських прав, на спілкування із дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 по справі № 459/3411/18). За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст.\~150,\~151,\~155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст.ст.\~164,\~165 Сімейного Кодексу України, та мають бути позбавлені батьківських прав. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів ,то суд зазначає наступне: Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 166 СК України\~при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України.\~\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст.\~182,\~183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідачів аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 11.07.2025 року і до повноліття дитини, на користь особи, яка буде призначена його опікуном або закладу, де буде перебувати [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на те, що позовні вимоги судом задоволено, то з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved