Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 27 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №42680-12/2023. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та процентів за користуванням ними належним чином не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 28\~800,00 грн. 24 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24052024, у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №42680-12/2023. Також, 24 жовтня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №24942-10/2024. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, має заборгованість у розмірі 7\~930,20 грн. 22 січня 2025 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №22012025/2, у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №24942-10/2024. Окрім того,\~27\~грудня 2023\~року між\~ТОВ «1\~БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО\~НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»\~та [PERSON] \~укладено договір\~позики №4116652. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та процентів за користуванням ними належним чином не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 16 600,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за договором позики №4116652. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 53\~330,20 грн, а також сплачений ним судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Процесуальні дії у справі. 26 серпня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 29 серпня 2025 року судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача. 01 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження\~у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання сторони не викликались. Представник позивача у позовній заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач відзив не направив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду цієї справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини, встановлені судом. 27 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту №42680-12/2023, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 7\~200,00 грн строком на 120 днів. Процентна ставка складає 2,50% в день, що становить 912,50% річних та застосовується в межах строку кредитування. На виконання умов договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 7\~200,00 грн, шляхом перерахунку на його картку № [NUMBER] за допомогою сервісу онлайн платежів iPay.ua. Відповідач зобов`язався повернути суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту в сумах та терміни, що передбачені графіком платежів, проте свої зобов`язання перед кредитором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 28\~800,00 грн, яка складається з: 7\~200,00 грн сума заборгованості за кредитом; 21\~600,00 грн сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. 24 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24052024, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за кредитним договором №42680-12/2023. Розмір заборгованості на момент відступлення прав вимоги складав 28\~800,00 грн. 24 жовтня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту №24942-10/2024, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3\~000,00 грн строком на 120 днів. Процентна ставка складає 0,99% в день, що становить 361,35% річних та застосовується в межах строку кредитування. Цього ж\~дня,\~на підставі\~укладеного договору,\~ТОВ «АВАНС\~КРЕДИТ надало\~відповідачу грошові\~кошти в\~сумі 3\~000,00\~грн. на його картку № [NUMBER] , перерахунок яких здійснило ТОВ «ПЕЙТЕК». Відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти у передбачені строки не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 7\~930,20 грн, з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за кредитом; 4\~930,20,00 грн сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. 22 січня 2025 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №22012025/2, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача за кредитним договором №24942-10/2024. Розмір заборгованості на момент відступлення прав вимоги складав 7\~930,20 грн, з яких: 3\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2\~702,70 грн сума заборгованості за процентами; 2\~227,50 грн сума заборгованості за відсотками. 27 грудня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено електронний договір позики №4116652, згідно з умовами якого відповідач отримує у позику 4\~000,00 грн строком на 30 днів. Базова процентна ставка за перший день користування позикою становить 44,71%, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою 0,01%, базова процентна ставка з другого дня користування позикою 3,00 %. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.1. договору). Відповідно до п. 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників №24 від 16 травня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступлено право вимоги за договором №4116652, номер запису 1222. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №4116652 від 27 грудня 2023 року, заборгованість становить 16\~600,00 грн, з яких: 4\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12\~600,00 грн сума заборгованості за відсотками. Після набуття права вимоги позивачем не здійснювалися нарахування за кредитними договорами. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Статтею 550 ЦК України, передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті\~Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі №243/11704/15-ц. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.\~Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та\~перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2ст.625\~ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитних договорів №42680-12/2023 та №24942-10/2024 з первісним кредитором, порушення ним взятих на себе зобов`язань, ознайомлення і згода відповідача з умовами кредитних договорів, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цими договорами. Відповідачем порушувались умови кредитниих договорів, кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надав. Водночас, суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості по процентам за кредитним договором №42680-12/2023 від 27 грудня 2023 року. Встановлено, що кредитний договір укладено 27 грудня 2023 року, тобто після набрання чинності\~Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому встановлення у кредитному договорі процентної ставки у розмірі 2,50% в день не відповідає вимогам частини 5\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення договору. Отже, передбачена у кредитному договорі умова щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 2,50% згідно із ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~є нікчемною. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між первісним кредитором та відповідачем договором, виходячи із встановленої ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %. Так, розмір процентів, що мав сплачуватися відповідачем щоденно за користування кредитом, становить: 7 200,00 грн х 1% = 72,00 грн, кількість днів 120. Розмір заборгованості за процентами становить: 72 х 120 = 8\~640,00 грн. Зважаючи на викладене, позовні вимоги про стягнення процентів за договором №42680-12/2023 від 27 грудня 2023 року підлягають частковому задоволенню Окрім того, стягнення неустойки (заборгованість за пенею та/або штрафами) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 2\~227,50 грн за кредитним договором №24942-10/2024 від 24 жовтня 2024 року задоволенню не підлягають. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами №4116652 від 27 грудня 2023 року суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором №4116652 в розмірі 16\~600,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Проте, в наявних матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували перерахування відповідачу кредитних коштів та інших доказів, зокрема, будь-яких первинних платіжних документів які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем. Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належними та допустимими доказами укладення кредитного договору та наявності заборгованості за ним. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №4116652 від 27 грудня 2023 року не знайшли своє підтвердження при розгляді справи, тому такі вимоги не підлягають задоволенню Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 21\~542,70 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~223,16 грн.

Outcome: partial