Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3448512870/569948 від 14.10.2020 року в розмірі 20 344 грн. 50 коп. та за кредитним договором № 10002124618 від 14.07.2020 року в розмірі 40 250 грн. 00 коп. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 14.10.2020 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3448512870/569948. Відповідно до п.п. 1.1. п.1 вказаного Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п .п. 2.3. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 24.12.2021 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2021 року до Договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 344,50 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 844,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.12.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 3448512870/569948 в розмірі 20 344,50 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 844,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Окрім того, 14.07.2020 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10002124618. Такий договір у відповідності до п.9.10 Кредитного договору підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10 Кредитного договору "Реквізити та підписи сторін". Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються ТОВ «Інвест Фінанс» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. В п. 9.14 Кредитного договору відповідач підтвердив, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті Товариства. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Інвест Фінанс», що розміщені на Веб-сайті Товариства https://cashberry.com.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 11.05.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвест Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвест Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 року до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 250,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.05.2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 10002124618 в розмірі 40 250,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з наявною у відповідача заборгованістю за двома кредитними договорами позивач просить стянути таку на його користь з відповідача. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 12.06.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. 29.11.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Зазначає, що у матеріалах справи відсутній будь-який документ первинного бухгалтерського обліку, яким би підтверджувалася фактична видача [PERSON] кредиту за Кредитним договором № 3448512870/569948 та за Кредитним договором № 10002124618, тому ці обставини позивачем не доведені. Відповідач заперечує факт укладення зазначених електронних договорів та відповідність їх наданим позивачем паперовим копіям. При цьому, звертається увага на те, що оригіналу електронного договору або електронного доказу його укладення позивачем не надано. Представлені позивачем копії електронних документів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що ні суд, ні відповідач не може перевірити їх достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення цього електронного доказу. Окрім того, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором № 10002124618 в розмірі 40250,00 гривень, з яких 10000,00 гривень сума основного боргу, 30250,00 гривень - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Однак, приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. видано виконавчий напис нотаріуса, яким стягнуто із [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 10002124618 в розмірі 40300,00 гривень, з яких 10000,00 гривень - сума основного боргу, 30250,00 гривень - сума заборгованості за щомісячними відсотками, 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису. На даний час приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. здійснюється примусове виконання зазначеного виконавчого напису в межах ВП № 69531476. Стягнення заборгованості із [PERSON] за Кредитним договором № 10002124618 в розмірі 40250,00 гривень в судовому порядку в межах даної справи призведе до повторного стягнення одного і того ж боргу, а тому є неприпустимим. Крім цього, на переконання представника відповідача, така поведінка позивача, спрямована на безпідставне подвійне стягнення із діючого військовослужбовця Збройних Сил України, є очевидно недобросовісною. А тому, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. 03.12.2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив. Зазначає, що сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір був укладений з позичальником [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позик, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі тими, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Представник позивача звертає увагу на те, що згідно розрахунку заборгованості № 3448512870/569948 від 14.10.2020 року відсотки нараховуються відповідно до умов кредитного договору № 3448512870/569948 та додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту ,а саме 137,50 грн. в день. Відповідно до умов кредитного договору № 3448512870/569948 від 14.10.2020 року кредитні кошти були перераховані на банківську карту [NUMBER] . Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі, є необґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, а отже, такими, що не не повинні братися судом до уваги, позивач на своїх позовних вимогах наполягає та просить їх задоволити. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій відповіді на відзив заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належно повідомлялися про час та місце розгляду справи. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 14.10.2020 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3448512870/569948. Відповідно до п.п. 1.1. п.1 вказаного Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п .п. 2.3. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 24.12.2021 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.12.2021 року до Договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 344,50 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 844,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Разом із тим, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3448512870/569948 від 14.10.2020 року станом на 31.01.2023 року розмір заборгованості [PERSON] становить 20 344 грн. 50 коп. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом із тим, згідно із ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № 3448512870/569948 від 14.10.2020 року. Вказаний договір підписано відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового ідентифікатора R41352. Зазначеними договором визначений предмет, розмір кредиту (5500 грн.), строки (30 днів до 12.11.2020 року) та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами (912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу) та інші умови правовідношення. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого відповідач має заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 20 344,50 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 844,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо твердження представника відповідача про відсутність доказів фактичної видачі кредитних коштів [PERSON] суд зазначає, що ухвалою суду від 13.01.2025 року витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , карткового рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», станом на 25.04.2023 року, а також дані щодо належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , карткового рахунку № [NUMBER] , який вказувався ним у кредитному договорі від 14.10.2020 року як рахунок позичальника, та щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] 14.10.2020 року грошових коштів у розмірі 5500,00 грн. за кредитним договором №3448512870/569948. Як вбачається із відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 09.02.2025 року, на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), на яку 14.10.2020 року здійснено переказ коштів на суму 5 500,00 грн. Відтак, суд вважає доведеним факт отримання кредитних коштів [PERSON] згідно умов договору № 3448512870/569948 від 14.10.2020 року в розмірі 5500 грн. А тому, у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору № 3448512870/569948 від 14.10.2020 року із [PERSON] слід стягнути заборгованість в розмірі 20 344,50 грн. Суд також наголошує, що розмір заборгованості не змінювався та додаткова заборгованість не нараховувалася позивачем з моменту укладення між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 24122021 від 24.12.2021 року. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 10002124618 від 14.07.2020 року в розмірі 40 250 грн. 00 коп. суд зазначає наступне. 14.07.2020 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10002124618. Такий договір у відповідності до п.9.10 Кредитного договору підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10 Кредитного договору "Реквізити та підписи сторін". Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору кредитні кошти надаються ТОВ «Інвест Фінанс» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 11.05.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11052021, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвест Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інвест Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 року до Договору факторингу №11052021 від 11.05.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 250,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Разом із тим, як встановлено в ході розгляду справи, 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис № 58013 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 10002124618 від 14.07.2020 року в загальному розмірі 40 300 грн. 00 коп., з яких: 10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 250,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Стороною відповідача представлено належні докази того, що на підставі вищезазначеного виконавчого напису № 58013 від 22.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. відкрито виконавче провадження № 69531476 та в межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Водночас позивачем не надано суду доказів того, що виконавчий напис від 22.12.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, або ж про закриття виконавчого провадження № 69531476. Отже, оцінюючи подані сторонами докази в межах змагального судового процесу, при якому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, суд зазначає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 10002124618, оскільки стороною відповідача доведено наявність виконавчого документа, а саме виконавчого напису нотаріуса № 58013 від 22.12.2021 року, який перебуває на виконанні у приватного виконавця та стосується стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» такого ж розміру заборгованості за тим самим кредитним договором № 10002124618 від 14.07.2020 року. Водночас стороною позивача доказів протилежного суду не надано. Суд також звертає увагу позивача на гарантовану статтею 61 Конституції України заборону подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. - non bis in idem - «двічі за одне і те саме не карають»), що має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі. Відтак, у задоволенні вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 10002124618 від 14.07.2020 року в розмірі 40 250 грн. 00 коп. слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 901 грн. 14 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: partial