Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 25.08.2025 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.09.2021 року [PERSON] подав до АТ «КБ «ГЛОБУС» заяву-анкету на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», чим акцептовано Публічну пропозицію АТ «КБ «ГЛОБУС». У заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: сума кредиту 24192 грн., строк кредитування 24 місяці з 23.09.2021 по 22.09.2023, пільговий період 6 місяців з 23.09.2021 по 23.03.2022, комісія за управління кредитом 3%, розмір процентної ставки 0,00001%, схема повернення кредиту\~Ануїтет, реальна процентна ставка річних 60,01879%, загальна вартість кредиту 37255,68 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу в користування кошти, однак, позичальником не виконано умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2025 року складає 24\~444,68 грн, в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 15009,80 грн.; прострочена заборгованість по процентах 9434,88 грн. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6\~ст.272 ЦПК України\~є 10.09.2025 року. Правом на подання відзиву не скористався. ІІІ.\~Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 29.08.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що\~\~23.09.2021 року [PERSON] підписав заяву-анкету №41453081 на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», чим акцептовано Публічну пропозицію АТ «КБ «ГЛОБУС». У заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: сума кредиту 24192 грн (23693 грн сума оплати товару, 499 грн сума оплати комісії за сервіс смс-обслуговування), строк кредитування 24 місяців з 23.09.2021 по 22.09.2023, пільговий період 6 місяців з 23.09.2021 по 23.03.2022, комісія за управління кредитом 3%, розмір процентної ставки 0,00001%, схема повернення кредиту\~Ануїтет (24 платежі по 1552,32 грн згідно графіку) , загальна вартість кредиту 37255,68 грн. Заява-анкета підписана власноручним підписом [PERSON] (а.с.18-19). В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, в якому вказані інформація та контактні дані кредитодавця, кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту- споживчий кредит, сума кредиту 24192 грн, мета - оплата товарів (послуг), строк кредитування - 24 місяці, спосіб перерахування у безготівковій формі на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг), інформація щодо орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка 0,00001% річних, тип процентної ставки фіксована, щомісячна комісія за обслуговування кредиту- 3%, комісія за сервіс смс інформування 499 грн, загальні витрати за кредитом 37255,68, реальна річна процентна ставка 60,02%,), порядок повернення кредиту (кількість платежів 24 по 1552,32 грн до 23 числа кожного місяця), додаткова інформація, інші важливі правові аспекти, який підписаний 23.09.2021 року особистим підписом [PERSON] (а.с.20). Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості та виписки про рух по рахунку [NUMBER] за договором вбачається, що відповідачу 23.09.2021 року було надано кредит в сумі 24\~192 грн. [PERSON] здійснював погашення заборгованості по кредиту в загальній сумі 12 811 грн, останній раз 15.09.2022 року в сумі 1553 грн. Станом на 01.07.2025 року залишок заборгованості на основному рахунку позичальника становить 8397,32 грн, залишок простроченої заборгованості 6612,48 грн (разом 15009,80 грн), заборгованість за відсотками 0,00 грн (а.с.30-42, 43-47). 26.12.2024 року позивач звертався до [PERSON] з досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором №41453081 від 23.09.2021 року в загальній сумі 24444,68 грн (а.с.24). В матеріалах справи знаходиться публічна пропозиція АТ «КБ Глобус» на укладення Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» затверджених рішенням Правління АТ «КБ Глобус» протоколом №105 від 09.07.2021 року, в редакції , яка набуває чинності 14.07.2021 року (а.с.5-17). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 204\~ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1ст.\~205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2ст.\~639\~ЦК\~України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень статті 626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3\~ст. 1056-1 ЦК України\~визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1ст.\~629\~ЦК\~України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст.\~612\~ЦК\~України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.\~527\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530\~ЦК\~України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 статтіст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони шляхом підписання заяви-анкети №41453081 від 23.09.2021 року обумовили у письмовій формі розмір процентів за користування кредитними коштами в сумі 0,00001% річних. Відповідач отримав кредит, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами. Відповідно до інформації, зазначеній у графах детального розрахунку наданому суду, заборгованість за процентами у боржника становить 0,00 грн. Відтак, в задоволенні даної вимоги слід відмовити у зв`язку із недоведеністю позовних вимог в цій частині (а.с.30-42). З урахуванням викладеного суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом в сумі 15\~009,80 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Згідно з частиною 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1859,27 грн (15009,8*3028/24444,68) Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7500 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору від 01.07.2025 року про надання професійної правничої (правової) допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №010725 від 01.07.2025 року між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Рибитвою О.А. (а.с.30-31); довіреність від 01.07.2025 року ; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1500/10 від 27.11.1998 року виданого на ім`я [PERSON] (а.с.33); акт прийому-передачі послуг №41453081 від 18.08.2025 року за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №010725 від 01.07.2025 року на загальну суму 7500 грн (а.с.34); платіжна інструкція кредитового переказу коштів №8729 від 19.08.2025 року на суму 7500 грн, які платник АТ «КБ «Глобус» перерахував отримувачу ФОП [PERSON] за професійну правничу допомогу згідно договору 0107202 від 01.07.2025 року (Продан М.Ф.), згідно акту 41453081 від 18.08.2025 року. Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2\~ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137\~ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 7500 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. В той же час, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у стягненні зазначеного розміру витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Outcome: partial