Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 10.01.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено договір №485977-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 10.01.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №485977-КС-001 про надання кредиту. 10.01.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №485977-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 10.01.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №485977-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає [PERSON] кошти у розмірі 15000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 15000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . На виконання умов договору відповідач здійснила часткову оплату за договором №485977-КС-001 на загальну суму 17490,00 грн. Надалі відповідач припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 04.09.2025 має заборгованість в сумі 24497,62 грн., яка складається з: 4784,89 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 19712,73 грн. - сума прострочених платежів по процентах. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №485977-КС-001 про надання кредиту від 10.01.2024 у розмірі 24497 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто сім0 гривень 62 (шістдесят дві) копійки, яка складається з: 4784 (чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 89 (вісімдесят дев`ять) копійок - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 19712 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дванадцять) гривень 73 (сімдесят три) копійки - сума прострочених платежів по процентах, а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. Відповідачу [PERSON] надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала - 26.09.2025. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10.01.2024 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2299 було укладено договір №485977-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Відповідно до п. 2.1 Договору Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надано кредит становить 16 тижнів (п. 2.3 Договору). Стандартна процентна ставка за Кредитом в день 2,000000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,16103334, фіксована (п.2.4 Договору). Комісія за надання кредиту 2250 грн. (п.2.5 Договору). Строк дії Договору до 01.05.2024 (п.2.7 Договору) (а.с.20-24). [PERSON] ознайомилася із інформацією, яка обов`язкова для ознайомлення позичальником, згідно з паспортом споживчого кредиту (а.с.17-19). Із візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 10.01.2024 [PERSON] зайшла в особистий кабінет на сайті https://my.tpozyka.com. та передала ТОВ «Бізнес Позика» інформацію про обрані умови кредиту (а.с.35). Із підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» здійснило перерахунок коштів [PERSON] згідно кредитного договору №485977-КС-001 від 10.01.2024 без ПДВ в сумі 15000,00 грн., на картку № [NUMBER] (а.с.37). Із витребуваних судом доказів: інформації про те, чи випускалася банківська картка № [NUMBER] та відкривалася під неї відповідний рахунок на ім`я [PERSON] за період з 10.01.2024 по 01.05.2024 встановлено, що на ім`я [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та згідно виписки про рух коштів по картці 10.01.2024 відповідач отримала грошовий переказ коштів у сумі 15000,00 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №485977-КС-001 від 10.01.2024, заборгованість відповідача станом на 31.07.2025 становить 24497,62 грн., яка складається з: 4784,89 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 19712,73 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.12-15). Із копії довідки про стан заборгованості ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» встановлено, що заборгованість [PERSON] за Договором №485977-КС-001 від 10.01.2024 про надання кредиту станом на 05.09.2025 становить 24497,62 грн., яка складається з: 4784,89 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 19712,73 грн. - сума прострочених платежів по процентах (а.с.16). Дослідивши усі докази в їх сукупності та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, здійснила часткову оплату, однак, у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року справа №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Із дослідженого судом кредитного договору встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачеві [PERSON] були надані кредитні кошти в розмірі 15000,00 гривень, шляхом перерахування їх на банківську картку позичальника, якими відповідач користувалася, однак, допустила неналежне виконання своїх обов`язків, хоча і частково здійснила оплату за договором, порушила умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором №485977-КС-001 від 10.01.2024 в розмірі 24497 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто сім0 гривень 62 (шістдесят дві) копійки, яка складається з: 4784 (чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири) гривні 89 (вісімдесят дев`ять) копійок - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 19712 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дванадцять) гривень 73 (сімдесят три) копійки - сума прострочених платежів по процентах. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, укладена між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №13435 від 09.09.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved