Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач 23.06.2025 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору про сплату аліментів і просив суд: розірвати договір між батьками про утримання дитини (сплату аліментів), що укладений 09 жовтня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] і посвідчений приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Дремлюгою Раїсою Михайлівною. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що з\~2011\~року сторони\~проживали в\~цивільному шлюбі,\~а з\~12.10.2022 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі №736/945/24. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей, донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з відповідачем і знаходиться на її утриманні. На підставі двох виконавчих листів, виданих Корюківським районним судом Чернігівської області з нього утримуються 1/3 та його доходу на дітей. Заборгованості по сплаті аліментів у позивача немає. В той же час з метою отримання відстрочки від призову на військову службу позивачу необхідно було надати до ТЦК та СП докази утримання трьох дітей в зв`язку з цим сторони уклали договір між батьками про утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Дремлюгою Р.М. З огляду на наведене, позивач вважає, що оскільки з нього вже стягуються аліменти, які в сукупності складають 58% від його доходу. З огляду на наведене, [PERSON] вважає не справедливим, подвійне стягнення з нього аліментів вважає надмірним тягарем. Позивач надсилав відповідачу пропозицію щодо досудового врегулювання, але відповідач на контакт не виходить, а тому позивач вважає, що є підстави для розірвання договору у судовому порядку. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 27.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні 17.10.2025 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач під час судового засідання 17.10.2025 проти задоволення позову заперечила, зазначила, що розмір аліментів, які стягуються за рішеннями суду є недостатнім та надходять на карту у надто малому розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити за наступних підстав. Судом встановлено, що з відповідачем, [PERSON] позивач проживав в цивільному шлюбі з 2011 року. 12 жовтня 2022 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя з відповідачем у позивача є троє неповнолітніх дітей донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.11.2014 року донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.05.2016 року, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.12.2019 року. Діти проживають разом з відповідачем. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 22.05.2018 позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі та з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно (але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 19.04.2018 і до повноліття дітей. Рішення суду від 22.05.2018 набрало законної сили 26.06.2018. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від12 червня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення суду від 12.06.2024 набрало законної сили 13.07.2024. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів його заробітку відповідача (але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 16.05 2024 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 16.10.2024 позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі та змінено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно (але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) на 1/3 частину з усіх видів його заробітку щомісячно (але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дати набрання законної сили судового рішення і до повноліття дітей. Рішення суду від 16.10.2024 набрало законної сили 16.11.2024. На виконанні в Корюківському відділ державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходяться виконавчі лист № 736/974/24 від 17.07.2024 та № 736/574/18 від 12.09.2024. Відповідно до розрахунків Корюківського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області [PERSON] по виконавчим листам заборгованості не має. Договором між батьками про утримання дитини (сплату аліментів) від 09.10.2024 посвідчений приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №1531 за умовами договору [PERSON] має кожного місяця сплачувати аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі на 2024 рік по 2000,00 грн. на кожну дитину, а в наступні роки з урахуванням прожиткового мінімуму. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 189\~Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. У аліментному договорі визначаються розмір, умови і порядок виплати аліментів. Розмір аліментів у цьому випадку визначається самими сторонами, проте він не може бути нижче за розмір аліментів, які неповнолітні діти могли б отримати при стягненні аліментів у судовому порядку. Аліментний договір може бути змінено за спільною угодою сторін або за рішенням суду. Зміна або припинення аліментного договору можлива у будь-який час за взаємною угодою сторін і також повинна укладатися в нотаріальній формі. Одностороння відмова від договору і одностороння зміна його умов не допускаються. Якщо договір про надання аліментів не виконується платником, їх одержувач має право звернутися до державного виконавця для примусового виконання договору, якщо ж він звертається до суду з позовом про стягнення аліментів у судовому порядку на загальних підставах, передбачених законодавством, його позов не підлягатиме задоволенню, оскільки укладенням аліментного договору сторони вже пов`язані зобов`язанням з надання аліментів, і для таких осіб встановлений спеціальний порядок виконання договору і стягнення аліментів. Якщо угода порушує інтереси дитини, можливе звернення до суду з позовом про його примусову зміну або розірвання, а за наявності передбачених законом підстав - і визнання його недійсним. Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони недосягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін, позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Оскільки позивачем сплачуються аліменти за рішенням суду про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів Корюківського ВДВС Сх МРУ МЮ де отримувачем є відповідач [PERSON] та зазначена сума, яка перерахувалася їй на дітей, що свідчить про належне виконання рішення суду, а тому договір між батьками про утримання дитини слід розірвати оскільки це призведе до подвійного стягнення аліментів з відповідача: за Договором між батьками про утримання дитини (сплату аліментів) від 09 жовтня 2024 року та за рішенням суду, що є недопустимим, тому суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] . Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про задоволення позовної вимоги про розірвання Договору між батьками про утримання дитини (сплату аліментів) від 09 жовтня 2024 року, який посвідчений приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Дремлюгою Р.М. та зареєстровано в реєстрі за №1531. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне: Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем, [PERSON] та адвокатом Хоминською Олесею Сергіївною було укладено договір про надання правової допомоги від 12.06.2025, також факт понесених витрат підтверджується копією детального опису робіт від 12.06.2025, квитанцією до прибуткового касового ордера № 7 від 20.06.2025, копією ордеру. Згідно із умовами договору отримання винагороди адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Згідно договору про надання правової допомоги від 12.06.2025 [PERSON] погодив надання юридичних послуг про розірвання договору про сплату аліментів з адвокатом Хоминскої О.С. складено розрахунок від 12.06.2025. Вартість наданих послуг за наведеним вище договором становить 3000,00 грн. У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи наведене, а саме те, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу, які на думку суду відповідають критерію співмірності із категорією складності справи, об`ємом наданих адвокатом послуг, витраченим адвокатом часом на надання правничої допомоги, а також враховуючи те, що відповідач заперечень проти суми винагороди адвоката не подала, суд приходить до висновку, що витрати позивача на правову допомогу підлягають стягненню за рахунок відповідача. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved