Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра знаходиться цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі-позивач) до [PERSON] (далі-відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 28.09.2024 року в загальному розмірі 58520 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.09.2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 28.09.2024-100000105, за умовами якого відповідач отримав суму кредиту у розмірі 20000 грн. строком на 140 днів. Згідно договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки\~фіксовану незмінну відсоткову ставку у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, за останнім рахується заборгованість в розмірі 58520 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18500 грн., заборгованості по процентах в розмірі 27020 грн., комісія 3000 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 10000 грн., що підлягає стягненню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, мається клопотання яким просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст.\~76-81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.\~263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до\~статті 6 зазначеного Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору,і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Судом встановлено, що 28.09.2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 28.09.2024-100000105, за умовами якого відповідач отримав суму кредиту у розмірі 20000 грн. строком на 140 днів. Згідно договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки\~фіксовану незмінну відсоткову ставку у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, за останнім рахується заборгованість в розмірі 58520 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 18500 грн., заборгованості по процентах в розмірі 27020 грн., комісія 3000 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання в розмірі 10000 грн. Договір та додатки до нього відповідачем підписано за допомогою одноразового ідентифікатора електронного підпису\~E253. Відповідно до Довідки, виданої ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», на виконання умов кредитного договору позивач здійснив переказ на картковий рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 20000,00 грн. (номер транзакції в системі iPay.ua 522930909, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 28.09.2024-100000105). Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено, що позивач виконав своє зобов`язання за договором кредиту, переказавши на картковий рахунок, емітований на ім`я відповідача обумовлену договором суму кредитних коштів у розмірі 20000,00 грн. Умовами договору передбачено строк надання кредиту, сплату відсотків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК, України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2\~ст. 615 ЦК України). В\~ст. 599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Втім, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, тому за останнім рахується заборгованість, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Таким чином, не викликають сумнівів позовні вимоги в частині повернення самого кредиту в розмірі 18500 гривень, 27020 гривень процентів та комісії в розмірі 3000 гривень. Що стосується стягнення з відповідача 10000 гривень неустойки, суд зазначає таке. Президентом України 24.02.2022 видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час. Відповідно до пункту 18\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому, стягнення неустойки за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону та позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Отже, наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, а саме в загальному розмірі 48520 гривень, а в решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд позов задовольнив частково на загальну суму 48520 грн. із заявлених позовних вимог 58520 грн., тобто на 83 % (58520 грн. : 48520 грн. х 100 %), тому з відповідача підлягають частковому стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2010,59 грн. (2 422,40 грн (сплачений судовий збір) х 83 % : 100%).

Outcome: partial