Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

У червні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява заяви [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області було складено відповідний актовий запис за № 47. Від даного шлюбу спільних дітей подружжя не має. В обґрунтування позову зазначено, що стосунки між позивачкою та відповідачем розладились, зокрема, через різні погляди на життя, цінності ти бачення спільного сімейного побуту, вже досить тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе своїм життям відповідно до власних інтересів. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, припинили ведення спільного господарства. Тому, позивачка вважає, що фактично сім`я припинила свої існування, а шлюб має суто формальний характер. У зв`язку із викладеним просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2025 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.09.2025 до суду надійшла заява відповідача про поновлення пропущеного строку для подання відзиву, в якій відповідач просив суд визнати поважними (незалежні від відповідача) причини пропуску ним строку на подання відзиву на позовну заяву (через не отримання ним, як відповідачем, копії позовної заяви та доданих до неї документів) та продовжити/поновити цей строк в порядку передбаченому ст. 127 ЦПК України. 02.10.2025 до суду надійшло клопотання представника позивачки - адвоката Клюца С.О. про поновлення пропущеного строку та долучення доказів до матеріалів справи. 06.10.2025 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву в якому відповідача просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та припинити його в установленому законом порядку. У вказаному відзиві зазначено, що беручи до уваги, що позивачка., звернувшись до суду з позовом про розірвання шлюбу, заявила про бажання припинити шлюб, відповідач [PERSON] заявляє про визнання ним заявлених позовних вимог у повному обсязі, також відповідачем визнано обставини викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та надав пояснення аналогічним обставинам, що були викладені у відзиві. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2016 року, який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 47, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони не заперечували, що від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей немає. Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач фактично визнала позов, про що вказано безпосередньо в судовому засіданні і зазначено у відзиві і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін. Позивачка не виявила бажання змінювати прізвище на дошлюбне. Відтак, з матеріалів справи та з встановлених судом обставин в судовому засіданні, суд не вбачав виявлення бажання у подружжя надання їм строку на примирення, враховуючи і те, що в судовому засіданні не було заявлено відповідних клопотань з цього приводу. Як встановлено судом, подружнє життя між сторонами дійсно не склалося, з квітня 2025 подружжя не проживає разом, фактично між ними припинені і шлюбні стосунки і ведення спільного господарства. Шлюб існує формально, його збереження не відповідає інтересам сторін. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідачка позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved