Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 22.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі № 35134,\~ відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у кінці травня 2025 року позивач отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова О.О. від 28.05.2025 про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 67401325. Зі\~ змісту вказаної постанови стало відомо про існування виконавчого напису № 35134, вчиненого 22.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості в розмірі 10 850 грн. Після чого позивач направив приватному виконавцю заяву про направлення йому копії виконавчого напису та копії матеріалів виконавчого провадження, однак вказана заява залишилась без задоволення. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням діючого законодавства, а саме документи надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості; відсутні докази видачі кредиту; виконавчий напис вчинено за період більше трьох років. Позивач категорично заперечує суму заборгованості, оскільки вона є непідтвердженою та необґрунтованою. [PERSON] вказує, що він дійсно укладав кредитний договір, погашав кредит, а тому існує спір щодо розміру заборгованості.\~ Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду, витребувано від ТОВ «Укр Кредит Фінанс»\~ належним чином завірені матеріали, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 35134 від 22.10.2021 та належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 35134, вчиненого 22.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с. 15-16). 27.08.2025 представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» направив на виконання вимог ухвали суду, належним чином завірену копію кредитного договору № 0593-4653 від 10.01.2021, документи, що підтверджують видачу [PERSON] кредитних коштів. А також, повідомили про неможливість надання копії заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса та копії виконавчого напису нотаріуса, оскільки вищевказані документи перебувають у приватного нотаріуса Бригіди В.О. та в матеріалах виконавчого провадження. Ухвалою суду від 04.09.2025 витребувано від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова О.О. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 35134, вчиненого 22.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., який міститься в матеріалах виконавчого провадження № 67401325. Позивач в судове засідання не з`явився,\~ 16.10.2025 представник позивача Дульдієр О.П. подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі,\~ не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не направив до суду свого представника про день та час розгляду справи були повідомлені належно, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подали, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, вчинено виконавчий напис, який було зареєстровано в реєстрі за № 35134,\~\~ про стягнення боргу з [PERSON] за договором\~ № 0593-4653 від 10.01.2021, укладеного між\~ ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] . За вказаним виконавчим написом було запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» стягнути з боржника, за період з 31.01.2021 по 04.06.2021, суму боргу у розмірі 10500 грн., що складається з: 3500 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7000\~ грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також, за вчинення цього виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 350,00 грн. Загальна заборгованість [PERSON] становить 10850,00 грн. Встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова Олександра Олександровича на примусовому виконанні перебуває виконавчий напис №35134,\~ вчинений 22 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором\~ № 0593-4653 від 10.01.2021. 28.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Шарковим О.О. винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 67401325 з примусового виконання виконавчого напису № 35134, вчиненого 22.10.2021. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р., встановлено, що для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за кредитними договорами, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суду не надано доказів, що стягувачем та нотаріусом було дотримано вимоги необхідні для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Так, в постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція було висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такого боргу, а також, враховуючи той факт, що заборгованість виникла за період з 31.01.2021 по 04.06.2021 на підставі договору, який діяв лише\~ до 30 січня 2021 року (пункт 2 договору № 0593-4653 від 10.01.2021 строк кредиту 21 день). Суду не надано відповідачем доказів тому, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В.О., для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані: - оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, повідомлення боржника про борг. Як встановлено судом, кредитний договір № 0593-4653 від 10.01.2021 не був нотаріально посвідчений, а укладений у електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 12 березня 2020 року по справі №757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року по справі №158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року по справі №172/1652/18. Суду не надано доказів, що боржник [PERSON] був повідомлений за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення нього кредитних зобов`язань з пропозицією ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості, виконавчий напис вчинено відносно не посвідченого нотаріально кредитного договору, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по відшкодуванню суми судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 1211,20 грн. - за подачу позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved