Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

21 квітня 2025 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі- ПрАТ «СК «Євроінс Україна») через свого представника Бутенко М.О. звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивувало тим, що 12 серпня 2023 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «OPEL», д.н.з [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом « Volkawagen», д.н.з [NUMBER] , внаслідок чого обом транспортним засобам завдано механічних ушкоджень. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «OPEL» була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210807005, до позивача звернувся власник транспортного засобу «Volkawagen», д.н.з [NUMBER] , із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку. На виконання умов договору страхування, на підставі заяви та всіх необхідних документів, наданих потерпілою стороною, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» склав страховий акт та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 10583 грн 23 коп. власнику пошкодженого транспортного засобу «Volkawagen». Зважаючи на те, що відповідно до постанови суду водій транспортного засобу «OPEL» [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди, шкоду, завдану ним відшкодовано потерпілому страховою компанією ПрАТ «СК «Євроінс Україна», у позивача виникло право на відшкодування відповідачем фактично виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу, тому він просить стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 10583 грн 23 коп, а також відшкодувати судові витрати. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2025 року позов передано за підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2025 року справу передано судді Дем`яновій О.А. 24 липня 2025 року Татарбунарським районним судом Одеської області винесено ухвалу, якою відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачу судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання двічі рекомендованими листами направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання» (а.с.43). Також, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, отримане відповідачем 30.09.2025 року (а.с.52). Крім того, відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи 21.10.2025 року повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.48). На підставі частини 11\~статті 128 ЦПК України\~відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5\~ст. 279 ЦПК України. 20 жовтня 2025 року представник відповідача адвокат Бролінський Р.О. через канцелярію суд подав заяву про проведення судового засідання. Призначеного на 21.10.2025 року, за відсутності відповідача та його представника (а.с.53). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 12 серпня 2023 року об 11 год 42 хв по вул. В.Тура, 13, в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Opel Vectra з державним номерним знаком [NUMBER] , під час паркування не врахував бокового інтервалу та спричинив пошкодження автомобілю Volkswagen Golf з реєстраційним номером [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.2.10 "а" ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Згідно з постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 вересня 2023 року\~\~ [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним\~ПДР\~України (а.с.10). Згідно з проведеною перевіркою поліс внутрішнього страхування №210807005 відносно автомобіля Opel Vectra д.н.з [NUMBER] станом на 12 серпня 2025 року чинний (а.с.23). 14 серпня 2024 року водій транспортного засобу [PERSON] надала письмові пояснення до повідомлення про обставини ДТП страховій компанії ПрАТ «СК «Євроінс Україна» , в яких вказала, що 12 серпня 2025 року водієм транспортного засобу Opel Vectra з д.н.з [NUMBER] [PERSON] були спричиненні пошкодження транспортного засобу під її керуванням Volkswagen Golf з д.н.з [NUMBER] , зазначивши, що поліцією винуватця виявлено (а.с.11-12). 17 серпня 2023 року відповідальною особою [PERSON] у присутності власника транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з [NUMBER] [PERSON] проведено огляд колісного транспортного засобу та зафіксовано механічні пошкодження, завдані в результаті ДТП, що відбулася 12.08.2023 та складено відповідний Акт огляду (а.с.16). Згідно з ремонтною калькуляцією №112830g від 28 серпня 2023 року загальна сума ремонту транспортного засобу Volkswagen Golf склала 13083 грн 23 коп (а.с.18-19). Відповідно до Розрахунку №00000019971 від 28 серпня 2023 року розмір страхового відшкодування, за вирахуванням франшизи у грошовому еквіваленті у сумі 2500 грн, складає 10583 грн 23 коп (а.с.20). 28 серпня 2025 року [PERSON] , як потерпіла сторона, подав до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» заяву, в якій просив узгоджену суму страхового відшкодування у розмірі 10583 грн 23 коп (за вирахуванням франшизи у сумі 2500 грн) виплатити на його розрахунковий, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.13). 30 серпня 2023 року фахівець Департаменту по роботі з фінансовими установами ПрАТ «СК «Євроінс Україна» [PERSON] , розглянувши документи: Поліс №611901-2311-210807005 від 30 серпня 2022 року, яким забезпечено транспортний засіб Opel Vectra, 2007 року випуску, д.н.з [NUMBER] , заяву-погодження на отримання суми страхового відшкодування від потерпілої особи від 28.08.2023 року, розрахунок суми страхового відшкодування №00000019971 від 28.08.2023 року, складено Страховий акт № 112830/1/2023, у зв`язку з настанням страхової події 12.08.2023 року, потерпілою стороною у якому визнано [PERSON] , а страхове відшкодування у розмірі 10583 грн 23 коп належить до виплати на реквізити розрахункового рахунку потерпілої сторони (а.с.21). 30 серпня 2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] страхове відшкодування згідно Акту №112830/1/2023 від 30.08.2023 року у розмірі 10583 грн 23 коп (а.с.22). Отже, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складає 10583 грн 23 коп. 30 квітня 2024 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» надіслало на адресу [PERSON] . Претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу №112830/ІНС, якою йому запропонувало сплатити на розрахунковий рахунок страхової компанії фактично виплачену суму 10583 грн 23 коп (а.с.24). Проте, жодних дій, направлених на відшкодування завданої ним шкоди, [PERSON] дотепер не здійснив, на Претензію не відреагував. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст.\~979,\~981 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ч. 1\~ст. 990 ЦК України\~передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Статтею 1188 ЦК України\~встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини першої\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п.п. в п.38.1.1 ст.38 Закону України статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу. Який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Позивач виплатив на розрахунковий рахунок потерпілої сторони суму страхового відшкодування, то у ПрАТ «СК «Євроінс» після сплати страхового відшкодування потерпілій стороні виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія забезпеченого транспортного засобу. Крім того, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 Закону України «Про страхування»). З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив грошові кошти, він має право звернутися до відповідача з позовом про відшкодування понесених збитків. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надавши до суду відзив, наведені позивачем обставини не спростував, доказів повернення коштів позивачу чи виплати їх потерпілій особі не надав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, відповідач після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Вирішуючи питання щодо стягнення судового збору,

Outcome: approved