Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

19 травня 2025 року до Гадяцького районного суду Полтавської області відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2025 р. надійшла за підсудністю цивільна справа №953/3876/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 головуючим у справі визначено суддю Киричка С.А. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №18658-09/2024 відповідно до умов якого кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надав [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 5\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на строк визначений умовами кредитного договору, при цьому, відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, не сплачував процентів за користування кредитом. 23.12.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №23122024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №18658-09/2024 від 15.09.2024 року. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 14 350 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5000 грн.; заборгованість за відсотками 5 000 грн.; заборгованість за неустойкою 4 350 грн. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Також, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою від 22 травня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Кураш С.А. копію ухвали про відкриття провадження отримала 23.05.2025, у позовній заяві просила суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримав, зворотне повідомлення повернуто до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно відповіді\~з Єдиного\~державного реєстру\~№ 1321446\~від 25.04.2025\~ вбачається,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Так, відповідач не повідомив суд про зміну адреси реєстрації чи місце знаходження. Оскільки згідно з інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховими ідентифікаторами №06\~102\~550\~567 11, копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою»", то суд приходить до висновку, що згідно ч.6 ст. 272 ЦПК України відповідачу вручено вказане поштове відправлення і фактично він є повідомленим про розгляд справи в суді першої інстанції. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою судді від 04 серпня 2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. Судом встановлено, що 15 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено кредитний договір №18658-09/2024 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора W0913, який було відправлено на номер телефону відповідача - [NUMBER] . Відповідно до умов договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. (п.1.1 договору) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п.п.1.2, 1.4.1 договору визначено, що строк кредитування складає 120 днів, з 15.09.2024 року по 12.01.2025 року, денна процентна ставка складає 0,92%. Відповідно до п. 1.6 Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Розділом 5 договору передбачено нарахування неустойки у виді штрафу. Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., що підтвержується листом ТОВ «Пейтек» від 31.03.2025 року про здійснення 15.09.2024 року, о 12 год. 55 хв., переказу коштів в сумі 5 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] (а.с. 25 зворот). Відповідно до відповіді з АТ КБ «Приватбанк» від 04.09.2025 року, в АТ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] було емітовано банківська платіжну картку № [NUMBER] . В результаті аналізу операцій, здійснених по карті, виявлено операцію 15.09.2024 року по надходженню грошових коштів в сумі 5\~000 грн. Отже, свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів відповідачу первісним кредитором виконано належним чином та в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за кредитним договором №18658-09/2024 від 15.09.2024 р. [PERSON] , станом на 23.12.2024 має заборгованість у розмірі 14 350 грн., з яких: 5 000 заборгованість за тілом кредиту; 1250 грн., заборгованість за відсотками; 3750,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 4350,00 грн. заборгованість за неустойкою. 23 грудня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №23122024, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] за кредитним договором №18658-09/2024 від 15.09.2024 року. На підтвердження вказаного факту суду надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу №23122024\~від 23.12.2024 року та акт приймання-передачі реєстру боржників від 23.12.2024 року до договору факторингу №23122024\~від 23.12.2024 року. Також стороною позивача долучено доказ на підтвердження проведення плати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 (а.с.34). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу [PERSON] направлялася досудова вимога про погашення кредитної заборгованості, проте відповідачем не було жодним чином відредаговано на вказану претензію. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачена договором кредиту заборгованість не погашена. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 634 цього кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з п. 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За п.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. ст. 1, 3 Закону України "Про електронну комерцію"). З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Кредитний договір №18658-09/224 від 15.09.2024 року підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W0913. Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. З урахуванням викладеного укладення договору, наявність електронного підпису підтверджує волю сторін, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першоїстатті 3 ЦК України. Відповідно до положень п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до\~ч.\~1ст.\~1077\~ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача. Положеннями\~ст. 514 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК). Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Враховуючи, що ТОВ «СТАРФАЙНЕНС ГРУП» належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 5 000 грн. водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти позивачу не повернув, внаслідок чого за ним утворилася прострочена заборгованість за сумою кредиту 5 000 грн., заборгованість за сумою відсотків 5\~000 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 18658-09/2024 від 15.09.2024 року в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується стягнення неустойки в розмірі 4350 грн., то суд зазначає, що згідно ЗУ від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суд задовольняє частково, то сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог , що складає 1694,28 грн.

Outcome: partial