Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

11.08.2025 [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила встановити факт постійного проживання, [PERSON] , [INFO] , із чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] та визнати за позивачкою власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку загальною площею 33,8 кв.м., у тому числі житловою площею 22,5 кв.м., позначеного на схематичному плані літ.А, та надвірними будівлями, позначених: Б - погріб, 1-2 споруди, які розташовані на земельній ділянці площею 671 кв.м. за фактичним користуванням, в порядку спадкування після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову покликалась на те, що [INFO] помер чоловік [PERSON] , [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний житловий будинок померлий отримав у спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . На час смерті [PERSON] його дружина, [PERSON] не була зареєстрована в даному будинку, але постійно проживала разом зі своїм чоловіком. До нотаріуса з приводу заведення спадкової справи після смерті чоловіка, [PERSON] , вчасно не звернулась, оскільки перебувала у важкому емоційному стані, а також одразу після смерті чоловіка важко захворіла одинока сестра позивачки, [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, [PERSON] , \~ \~ \~ \~після смерті, залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Полякової Г.В. 08 червня 2017 року, яким заповів усе своє майно дружині - [PERSON] , [INFO] , та онуці, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Березівського районного суду Одеської області по справі № 494/730/25 у наданні додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON] відмовлено. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадкодавець мав єдину доньку [PERSON] , яка померла [INFO] , та єдиного сина [PERSON] , який помер [INFO] . Онука померлого, [PERSON] також в спадщину не вступила, бажання оформлювати спадкові права не має. З метою підтвердження факту спільного проживання померлого зі своєю дружиною [PERSON] разом, представник позивача зазначає, що в інтересах позивача звернулась до Березівської міської ради Одеської області з заявою щодо підтвердження факту проживання. Березівська міська рада розпорядженням №123/МР-2025 від 09 липня 2025 року створила тимчасову комісію по розгляду адвокатського запиту щодо підтвердження факту проживання. Комісія, у складі депутата Березівської міської ради Анісимова Олега Анатолійовича, начальника Управління архітектури, містобудування, ЖКГ, земельних відносин та екології виконавчого комітету Березівської міської ради [PERSON] , начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Березівської міської ради Танасійчук Олени Іванівни, керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Березівської місько» ради Недомовної Людмили Іванівни, а також у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердила факт спільного проживання та ведення господарства [PERSON] та [PERSON] з квітня 2012 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 04.09.2025 року у справі відкрито провадження. Ухвалою від 08.10.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та її представник з`явились, пітримали завлені позовні вимоги, просили такі задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилась, були належним чином повідомлені про судовий розгляд. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши позовну заяву, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. [INFO] помер чоловік [PERSON] , [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] та свідоцтва про смерть [NUMBER] . Після [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний житловий будинок померлий отримав у - спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 07 вересня 2011 року приватним нотаріусом Мухаір В.Т., зареєстровано в реєстрі за № 1505. Загальна площа частки житлового будинку складає 33.8 ка,м„ житлова площа 22,5 кв.м. та надвірних будівель, позначених: Б - погріб 1-2 - споруди, які розташовані на земельній ділянці 671 кв.м. за фактичним користуванням. [PERSON] , після смерті, залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Полякової Г.В. 08 червня 2017 року , яким заповів усе своє майно дружині - [PERSON] , [INFO] , та онуці, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Березівського районного суду Одеської області по справі № 494/730/25 у наданні додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON] відмовлено. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадкодавець мав єдину доньку [PERSON] , яка померла [INFO] (згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] ), та сина [PERSON] , який помер [INFO] (згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] . З метою підтвердження факту спільного проживання померлого зі своєю дружиною [PERSON] разом, адвокат Войтович Ю. В. в інтересах позивача звернулась до Березівської міської ради Одеської області з заявою щодо підтвердження факту проживання. Березівська міська рада розпорядженням №123/МР-2025 від 09 липня 2025 року створила тимчасову комісію по розгляду адвокатського запиту щодо підтвердження факту проживання. Комісія, у складі депутата Березівської міської ради Анісимова Олега Анатолійовича, начальника Управління архітектури, містобудування, ЖКГ, земельних відносин та екології виконавчого комітету Березівської міської ради [PERSON] , начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Березівської міської ради Танасійчук Олени Іванівни, керуючої справами (секретаря) виконавчого комітету Березівської міської ради Недомовної Людмили Іванівни, а також у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердила факт спільного проживання та ведення господарства [PERSON] та [PERSON] з квітня 2012 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.п.3.21, 3.22 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до п.п. 1, 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Такий висновок зроблений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.09.2016 у справі № 505/2085/14-ц. Згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11.11.2015, та ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-20158св15 від 21.10.2015. Відповідно до ч. 1\~ст. 1298 ЦК\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги провизнання правана спадщинусудовому розглядовіне підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені правовідносини також врегульовані ст.ст.\~1268;\~1269\~ч.1; 1270 ч.1\~ЦК України, зі змісту яких слідує, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов\~висновку,що позивачка проживала разом\~зі своїм чоловіком на час відкриття спадщини. Однак на час звернення до нотаріуса вона не мала підтвердження даного факту відповідними документами, оскільки вона не була зареєстрована із ним за однією адресою. Нотаріус відмовив позивачці в оформленні спадщини, однак послався на пропуск нею строку для прийняття спадщини, що вбачається з відповіді №420 від 24.10.2024 року. Позивач просить встановити факт постійного проживання зі своїм чоловіком як спадкодавцем на час відкриття спадщини. В результаті встановлення даного факту вона вправі звернутись до нотаріуса із заявою як спадкоємець, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Це є умовою для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину з наведених вище підстав, позивач може звернутися до суду із вимогами про визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно за правилами позовного провадження. Тому позовна вимога про визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті чоловіка на частку житлового будинку, судовому розглядові не підлягає як передчасна. Враховуючи наведене, суд вважає, що є достатні правові підстави для встановлення факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial