Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав; працівникам ГУНП в Херсонській області відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та здійснити обов`язкову евакуацію дитини у примусовий спосіб із зони бойових дій; стягувати аліменти з громадянки [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття дитини; передати дитину органу опіки та піклування виконавчого комітету Бериславської міської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває під її опікою. У грудні 2023 року відповідачка разом із дитиною була евакуйована до міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, однак у квітні 2024 року самовільно повернулася до міста Берислав Бериславського району Херсонської області, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 внесене до переліку територій, де ведуться бойові дії. Позивач вказує, що відповідачка разом із малолітньою дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] , на території, де тривають активні бойові дії, що створює постійну небезпеку для життя і здоров`я дитини, обмежує доступ до медичної допомоги, зв`язку та базових умов існування. Незважаючи на неодноразові роз`яснення органу опіки та піклування та надання інформаційних матеріалів щодо можливості безкоштовної евакуації та розміщення у безпечних регіонах, [PERSON] відмовилась виїжджати, чим фактично наражає малолітнього сина на небезпеку. За порушення вимог чинного законодавства службою у справах дітей виконавчого комітету Бериславської міської ради неодноразово надсилалися подання до Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області щодо притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (невиконання батьківських обов`язків). За результатами перевірки 04 червня 2024 року працівниками поліції щодо [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано, що вона свідомо відмовляється залишити зону бойових дій, попри наявність реальної загрози життю дитини. Позивач наголошує, що така поведінка відповідачки свідчить про ухилення від належного виконання батьківських обов`язків, відсутність усвідомлення нею небезпеки для малолітнього сина, а також про свідоме нехтування вимогами державних органів та прийнятими рішеннями Ради оборони Херсонської області, якими передбачено обов`язкову евакуацію дітей з територій, де ведуться бойові дії. З огляду на наведене, позивач вважає, що залишення малолітнього [PERSON] з матір`ю у зоні бойових дій є небезпечним для його життя, здоров`я і морального розвитку, що відповідає підставам, передбаченим частиною першою статті 170 Сімейного кодексу України, для відібрання дитини без позбавлення матері батьківських прав. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав суд одночасно вирішує питання про стягнення з відповідача аліментів, тому позивач просить визначити їх у розмірі однієї чверті усіх видів доходів відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відзив на позов не надійшов. На судовому засіданні засідання представник позивача [PERSON] , підтримав вимоги позову просив їх задовольнити. На судове засідання відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки позивач не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача у заочному порядку, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в позовній заяві суд дійшов таких висновків. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Всупереч цьому відповідачка ігнорує потреби сина [PERSON] , дитина виживає під обстрілами, обмежений в соціалізації та, в разі необхідності, отриманні медичної допомоги. Відповідно до статей 150, 180, 170 Сімейного кодексу України, статей 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя, створювати належні умови для розвитку їх здібностей. Суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, призвести до настання тяжких наслідків для життя, розвитку, психічного та фізичного здоров`я. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, - або органові опіки та піклування. Відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини матір`ю, або будуть створені безпечні умови для дитини, суд за заявою матері може постановити рішення про повернення їй сина,

Outcome: approved