Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №355545 від 03.09.2020 року у розмірі 28\~840 грн. 90 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 13\~000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 вересня 2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем було укладено Договір №355545, за умовами якого відповідачу надається кредит у розмірі 25\~000 грн. 00 коп., строком на 1\~095 днів, тобто до 03 вересня 2023 року, зі сплатою відсотків визначних у Договорі. 31 січня 2025 року було укладено Договір №31012025, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за Договором №355545. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за Договором №355545. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №355545 від 03.09.2020 року, що підлягає стягненню з відповідача становить 28\~840 грн. 90 коп., з яких: 16\~969 грн. 98 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 11\~870 грн. 92 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою суду від 24.06.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 03 вересня 2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем було укладено Договір №355545 про надання споживчого кредиту, згідно до умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 25\~000 грн. 00 коп., строком на 1 095 днів, тобто до 03 вересня 2023 року, зі сплатою процентів за користування кредитом: за перший день 25% та за всі наступні дні користування, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту - 85% річних, орієнтовна вартість кредиту 68 752 грн. 39 коп. Відповідач також власноруч підписав Заяву-анкету, Графік платежів до договору про надання споживчого кредиту №355545, Паспорт споживчого кредиту. Згідно до розрахунку, заборгованість відповідача за Кредитним договором №355545 від 03.09.2020 року за період з 03 вересня 2020 року по 03 вересня 2023 року становить 28\~840 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Положеннями ст. 6 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору. 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір надання послуги з факторингу №31012025, згідно якого ТОВ «Слон Кредит» відступає ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстру прав вимог. Відповідно до Реєстру боржників до Договору надання послуги з факторингу №31012025\~від 31.01.2025\~року,\~ТОВ «Факторинг\~Партнерс»набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №355545 від 03.09.2020 року у розмірі 28\~840 грн. 90 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.ст.\~610,\~612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надав, розрахунок заборгованості не спростував. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до ст.ст.\~137,\~141 ЦПК України, у зв`язку із задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved