Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Представник позивача адвокат Дяченко Д.С., діючи в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 20.05.2017 у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №61. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відновити подружні стосунки неможливо, шлюб існує формально. Просить шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою судді від 22.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, 08.10.2025 нею за отримано ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов до суду не направлено. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суддя, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно актового запису про шлюб №61, сформованим в додатку Дія (свідоцтво серії [NUMBER] від 20.05.2017) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.05.2017 у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №61. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.111). Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №2, сформованим в додатку Дія (свідоцтво серії [NUMBER] ) (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що сім`я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved