Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

11.08.2025 року на адресу суду відповідно до ухвали Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.07.2025 року для розгляду за підсудністю надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в особі представника Тараненка А.І., в якій він просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, заборгованість за кредитним договором №821453263 від 26.01.2022 року у розмірі - 32674,72 грн.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі - 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 7000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 26.01.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №821453263 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створений за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4D4T8. Відповідач [PERSON] ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи. Позичальник підтвердила прийняття умов кредитування, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Одразу після вчинених дій, відповідно до договору кредитодавець 26.01.2022 року перерахував грошові кошти у розмірі 29900 грн., на банківську карту відповідача № [NUMBER] . 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, у подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до умов якого та Реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги до відповідача. 23.02.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого та Реєстру вимоги №1 від 23.02.2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача. 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 04.06.2025 року до Договору факторингу №04/06/25-Ю до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 32674,72 грн. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного реєстру права вимоги, а не з дати укладення договору факторингу. Також позивач вказав, що вони, не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого зобов`язання та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Тому станом на день подачі позову сума заборгованості перед позивачем становить 32674,72 грн., яка складається з: 29900 грн. - заборгованість по тілу кредита; 2774,72 грн. - заборгованість по несплачених відсотків за користування кредитом. Окрім заборгованості позивач просить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. 12.08.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 14.08.2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] -адвоката Савченко Я.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просять відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, а також подали заяву про застосування строків позовної давності. 18.08.2025 року до суду від ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в особі представника Хлопкової М.С. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив та проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. 03.09.2025 року до суду від ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в особі представника Хлопкової М.С. надійшли додаткові пояснення у справі щодо застосування строків позовної давності в яких представник позивача вважає заяву про застосування строку позовної давності безпідставною, тому просить задоволити позов в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві міститься його прохання про проведення розгляду справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Савченко Я.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, зокрема відповідач в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення, однак у судове засідання вони не з`явилися, у відзиві на позовну заяву просять розглянути справу у їх відсутність. Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Щодо позовної давності суд зазначає наступне. За змістом ст.ст.256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України). Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. При цьому суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. Судом встановлено, що 26.01.2022 року [PERSON] зайшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», де оформив в електронному вигляді заявку на отримання кредиту (анкету встановленої форми), зареєструвалась на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника; за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання; пройшов належну перевірку (верифікацію); ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору; отримав на номер телефону персональний одноразовий ідентифікатор; надав згоду на пропозицію Первісного кредитора на укладення кредитного договору. Кредитний договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4D4T8. В такий спосіб 26.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4D4T8, за умовами якого позичальник отримав 29900 грн., на умовах строковості, зворотності, платності. Кредитодавець перерахував кошти в сумі 29900 грн. на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] на вказаний відповідачкою рахунок, що підтверджено платіжним дорученням від 26.01.2022 року. Також факт надання кредитодавцем відповідачу коштів підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250825/95210-БТ від 02.09.2025 року, згідно якої на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано картку № [NUMBER] . Відповідно до виписки за договором №б/н за період 26.01.2022- 31.01.2022 року на карту № [NUMBER] , 26.01.2022 року було зараховано кошти в сумі 29900 грн., фінансовим номером за платіжною карткою є номер телефону [NUMBER] . Відповідно до п.1.1. Договору кредитодавець зобов`язався надати Кредит у вигляді Кредитної лінії, у розмірі Кредитного ліміту на суму 29900 грн. На умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених в договорі, додаткових до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відповідно до п.1.2. сума Кредитного ліміту, вказана в п.1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Відповідно п.1.3 Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 29900 грн. одразу після укладення Договору,який має бути повернуто до 25.02.2022 року. Відповідно до п.1.7 сторони погодили Дисконтний період користування - 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Відповідно до п.1.9 За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування кредитом. Таким чином, суд вважає, що первісний кредитор виконав своє зобов`язання. Також судом встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 та підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року, яким підтверджено перехід від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №821453263 року від 26.01.2022 року. 23.02.2024 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 821453263 року від 26.01.2022 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №1від 23.02.2024 року де під порядковим номером 2552 наявне прізвище [PERSON] 04.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю. Відповідно до Реєстру прав вимог від 04.06.2025 до Договору факторингу №04/06/25-Ю до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №821453263 року від 26.01.2022 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги де під №8957 є прізвище [PERSON] і сума заборгованості становить 32674,72 грн. Додатковими угодами до договорів факторингу, підтверджено, що строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного реєстру права вимоги, а не з дати укладення договору факторингу. Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №821453263 року від 26.01.2022 року та розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 821453263 року від 26.01.2022 року, заборгованість складає 32674,72 грн., з яких 29900 грн. - прострочена заборгованість за сумую кредиту; 2774,72 грн. - прострочена заборгованість за процентами. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ТОВ «Таліон плюс» та позивач не здійснювало нарахувань за Кредитним договором. Отже кредитний договір №821453263 року від 26.01.2022 рок укладено 26.01.2022 року на 30 днів. Борг мав бути повернутим 25.02.2022 року Протягом вказаного часу борг не було повернуто боржником в будь-яких сумах. Отже, позивач дізнався про порушення свого права і до 26.05.2025 року мав законне право звернутись з вимогою до [PERSON] , тобто протягом 3 років. Із розрахунку за вищевказаним кредитним договором вбачається, що [PERSON] жодна проплата щодо погашення кредиту н проводилась, відтак перебіг позовної давності закінчувся 26.05.2025 року. Позов подано позивачем ТОВ «Юніт Капітал» 15.07.2025 року. Разом з тим, Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п.п.18 і 19 такого змісту:«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст..ст.257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Станом на 15.07.2025 року (звернення до суду з позовом у даній справі) воєнний стан на території України діяв і діє на даний час. У зв`язку з наведеним вище, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, яку заявлено 15.07.2025 року, заявлено в межах строку позовної давності, оскільки 15.03.2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким, зокрема, позовна давність, визначена у ст.ст.257-259,362,559,681,728,789,1293 ЦК України продовжується на строк дії в Україні воєнного стану, так як останній день трьохрічного строку позовної давності звернення до суду в даному випадку припадає на 26.02.2022 року, тобто під час чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі заявником не пропущено. Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальни зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.ст.626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). Заявлені вимоги позивача підтверджено належними, допустимим та достовірними доказами, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №821453263 року від 26.01.2022 року.у розмірі 32674,72 грн. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). При зверненні до суду з позовною заявою позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц. Враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн., які підтверджені відповідними належними, допустимими та достовірними доказами наявними в матеріалах справи, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved