Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 33\~550,00 грн. боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 18 грудня 2024 року укладено кредитний договір (оферта) № 18.12.2024-100002539, який підписаний електронним підписом. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 11 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 18 грудня 2024 року, строком на 140 днів з датою повернення (виплати) кредиту 06 травня 2025 року. ТОВ «Споживчий центр» зобов`язання за кредитом виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однак [PERSON] свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позову 30 липня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 33 550,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 11 000,00 грн., процентам 15 400,00 грн., комісії 1 650,00 грн., неустойці 5 500,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати зі сплати судового збору по справі. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 31 липня 2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. У позовній заяві представник Горна В.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «Споживчий центр». Відповідач проти позову заперечує, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки він не укладав кредитного договору, не підписував його та не користувався кредитним коштами. Ідентифікація при укладенні договору була пройдена невідомою особою та він є постраждалим від шахрайських дій. Враховуючи, що в судове засідання учасники справи не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~ дійшов\~висновку про\~те,\~що позов\~задоволенню не\~підлягає у\~зв`язку з\~такими встановленими\~фактичними обставинами\~справи та\~відповідними їм\~правовідносинами.\~ \~ За матеріалами справи 18 грудня 2024 року відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е227 підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферту). Водночас 18 грудня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е227 підписав заявку, яка є невід`ємною частиною кредитного договору № 18.12.2024-100002539 (кредитної лінії). 18 грудня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е379 підписав відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 18.12.2024-100002539 (кредитної лінії). Також 18 грудня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е379 підписав додаток до кредитного договору 18.12.2024-100002539 (кредитної лінії). Як вбачається з повідомлення ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» № 30-2107 від 21 липня 2025 року, видача коштів в сумі 11 000,00 грн. за договором кредиту № 18.12.2024-100002539 здійснювалася за допомогою системи іРаy, на номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 599487259. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 18.12.2024-100002539 (кредитної лінії) від 18 грудня 2024 року позичальник [PERSON] має заборгованість в розмірі 33 550,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 11 000,00 грн., процентам 15 400,00 грн., комісії 1 650,00 грн., неустойці 5 500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 2\~ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Частиною 1\~ст. 549 ЦК України\~передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Кожна заявлена обставина має бути підтверджена належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З витребуваної за клопотанням позивача ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року інформації у АТ «ПУМБ» від 07 жовтня 2025 року за № КНО-07.8.5/13482БТ встановлено, що станом на 06 жовтня 2025 року платіжна картка № [NUMBER] не випускалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Водночас зазначено, що в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] у гривні. Окрім того, вказано, що по картці [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за 18 грудня 2024 року, була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 11\~000,00 грн. через сервіс іншого банку. Також АТ «ПУМБ» надіслано суду інформацію про рух коштів за рахунком № [NUMBER] за період з 18 грудня 2024 року по 18 грудня 2024 року по клієнту [PERSON] ; заяву № 309017299 від 15 червня 2024 року на зміну умов обслуговування за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від імені [PERSON] ; заяву від 21 серпня 2022 року на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від імені [PERSON] ; копію паспорта на ім`я [PERSON] . Отже, позивачем не доведено факту надання грошових коштів (кредиту) відповідачу [PERSON] у розмірі та на умовах, встановлених договором, оскільки картка [NUMBER] не емітована на ім`я відповідача та за ним не обслуговується. Повідомлення ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» за вих. № 30-2107 від 21 липня 2025 року про переказ коштів на платіжну картку клієнта суд відхиляє як доказ, оскільки він не є належним достовірним доказом підтвердження заявленої позивачем обставини щодо грошового переказу кредитних коштів 18 грудня 2024 року кредитодавцем саме [PERSON] як позичальнику. Суд зауважує, що надані позивачем, а також отримані судом докази\~в порядку їх витребування за клопотанням відповідача не містять відомостей, які б прямо або опосередковано свідчили про те, що відповідач фактично отримав та\~ користувався кредитними коштами,\~ у зв`язку з чим мав би обов`язок\~повернути кредит та сплатити проценти, комісію, неустойку. Таким чином, докази, покладені в основу позову, не відповідають критеріям належності, допустимості та достатності, не підтверджують обставин, викладених у позовній заяві, та не можуть бути прийняті судом як підтвердження виникнення, зміни чи припинення правовідносин між сторонами. Враховуючи, що позивачем не доведена обставина передання кредитних коштів саме позичальнику [PERSON] , що свідчить і про відсутність обов`язку відповідача повертати ці кошти кредитодавцю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що відмова у задоволенні позовних вимог в межах даної справи стосується виключно встановлених правовідносин між позивачем та відповідачем\~ [PERSON] . Судове рішення не встановлює фактів, які б виключали можливість наявності відповідних правовідносин між позивачем та іншими особами, у тому числі з особою, на ім`я якої була емітована банківська картка. Отже, ухвалене судом рішення жодним чином не перешкоджає позивачеві скористатися правом на судовий захист в межах нового провадження з дотриманням правил підсудності справи, у разі якщо ним будуть здобуті докази, які свідчать про участь іншої особи у правовідносинах, що є предметом спору. Оскільки позов задоволенню не підлягає, у відповідності до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі\~ викладеного,

Outcome: dismissed