Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Адвокат Назаренко І.С. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2023 зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0722886600:01:001:0008, шляхом перенесення паркану (штабелю дерев`яних ящиків, металевої сітки рабиці на дерев`яній огорожі) загальною довжиною 40,99 м в сторону земельної ділянки кадастровий номер 0722886600:01:001:0132, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , на відстань від 3,18 м (в північній частині земельної ділянки) до 6,32 м (в південній частині земельної ділянки) відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 23.11.2022 та плану до неї. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 17040,00 грн. витрат за проведення експертизи та в дохід держави 992,40 грн. судового збору. Додатковим рішенням суду від 18.05.2023 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] втрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий номер 0722886600:01:001:0008, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] . [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2397 га, кадастровий номер 0722886600:01:001:0008, що розташована в с. Хорохорин Луцького району Волинської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №063358. Згідно висновку №17 судової будівельно-технічної експертизи від 23.11.2022 року слідує, що фактичний порядок користування земельною ділянкою у с. Хорохорин Луцького району Волинської області, кадастровий номер 0722886600:01:001:0132 не відповідає правовстановлюючому документу та технічній документації із землеустрою на дану земельну ділянку. Причиною такої невідповідності є неякісне виконання комплексу землевпорядних робіт ТОВ «Горизонт», яке відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру є розробниками технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно схеми накладення земельних ділянок, що належить позивачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, площа накладення становить 193 кв.м. Помилка, внаслідок якої відбулось фактичне накладення земельних ділянок допущена виконавцем землевпорядних послуг ТОВ «Горизонт». При виготовленні технічної документації, якою була сформована земельна ділянка з кадастровим номером 0722886600:01:001:0132, допущено технічну помилку в конфігурації земельної ділянки. Такими діями відповідача їй було спричинено значні моральні страждання та завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000,00 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст.68-69 Закону України «Про землеустрій», просить суд стягнути з відповідача в її користь витрати понесені під час розгляду судової справи № 161/7672/22 за проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 17040,00 грн., судові витрати у загальному розмірі 15992,40 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., а всього разом 83032,40 гривень, зобов`язати ТОВ «Горизонт» виправити наявні помилки в технічній документації із землеустрою та привести її у відповідність до норм і вимог чинного законодавства з проведенням усіх необхідних дій щодо порушеного питання та сягнути витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка В.В. від 30.06.2023 позовну заяву залишено без руху. 12.07.2023 ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка В.В. відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка В.В. від 11.12.2023 закрито підготовче провадження у справі. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2024 позов [PERSON] задоволено частково. 30.04.2024 ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Ковтуненка В.В. скасовано заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2024. Від представника відповідача надійшов відзив у якому він зазначив, що позовних вимог не визнає та просив суд відмовити у задоволенні позову. Позивач скористалась правом на подання відповіді на відзив, де підтримала раніше висловлену у позовній заяві позицію. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2024 позовну заяву [PERSON] , поданої в її інтересах адвокатом Назаренко І.С. до ТОВ «Горизонт» про стягнення грошових коштів та моральної шкоди залишено без розгляду. Постановою Волинського апеляційного суду від 11.11.2024скасовано ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2024, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. На підставі розпорядження в.о керівника апарату Луцького міськрайонного суду Волинської області № 53/01-06 від 25.11.2024 у зв`язку з задоволенням заяви судді Ковтуненка В.В. про самовідвід було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 161/10511/23. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024, було визначено головуючим суддею Івасюту Л.В. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюти Л.В. від 27.11.2024 позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог ухвали позивачем усунуто зазначені в ній недоліки у визначений строк. 03.12.2024 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просив суд, зобов`язати ТОВ «Горизонт» виправити наявні помилки в технічній документації із землеустрою та привести її у відповідність до норм і вимог чинного законодавства шляхом внесення відповідних координат до Державного земельного кадастру, земельної ділянки з кадастровим номером 0722886600:01:001:0008, яка належить [PERSON] . Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюти Л.В. від 05.12.2024 відкрито провадження у справі. 10.03.2025 за ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] 16.09.2025 представником позивача подано до суду заяву про відмову від позовних вимог в частині зобов`язання ТОВ «Горизонт» виправити наявні помилки в технічній документації із землеустрою та привести її у відповідність до норм і вимог чинного законодавства шляхом внесення відповідних координат до Державного земельного кадастру, земельної ділянки з кадастровим номером 0722886600:01:001:0008, яка належить [PERSON] . Ухвалою суду від 06.10.2025 закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач та її представник заявлений позов підтримали та просили задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача позовних вимог не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,2397 га, кадастровий номер 0722886600:01:001:0132, що розташована в с. Хорохорин Луцького району Волинської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №063358. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2023, яке набрало законної сили, зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0722886600:01:001:0008, шляхом перенесення паркану (штабелю дерев`яних ящиків, металевої сітки рабиці на дерев`яній огорожі) загальною довжиною 40,99 м в сторону земельної ділянки кадастровий номер 0722886600:01:001:0132, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , на відстань від 3,18 м (в північній частині земельної ділянки) до 6,32 м (в південній частині земельної ділянки) відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 23.11.2022 та плану до неї. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 17040,00 грн. витрат за проведення експертизи та в дохід держави 992,40 грн. судового збору. Додатковим рішенням суду від 18.05.2023 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] втрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. Вказаним рішенням встановлено, що згідно висновку №17 судової будівельно-технічної експертизи від 23.11.2022 слідує, що фактичний порядок користування земельною ділянкою у с. Хорохорин Луцького району Волинської області, кадастровий номер 0722886600:01:001:0132 не відповідає правовстановлюючому документу та технічній документації із землеустрою на дану земельну ділянку. При цьому, відсутнє накладання земельних ділянок у с. Хорохорин Луцького району Волинської області кадастровий номер 0722886600:01:001:0132 та 0722886600:01:001:0008 відповідно до правовстановлюючих документів та документацій із землеустрою на ці земельні ділянки. Разом з тим, існує накладання меж земельної ділянки на [ADDRESS] кадастровий номер 0722886600:01:001:0132 (на плані до висновку експерта червоним кольором) та меж земельної ділянки кадастровий номер 0722886600:01:001:0008 (на плані до висновку експерта зеленим кольором) в с. Хорохорин Луцького району у фактичному користуванні зі сторони відповідача. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно схеми накладення земельних ділянок, що належить [PERSON] та сусіду [PERSON] , площа накладення становить 193 кв.м. Судом встановлено, що помилка внаслідок якої відбулося фактичне накладення земельних ділянок, допущена виконавцем землевпорядних послуг ТОВ «Горизонт». При виготовленні технічної документації, якою була сформована земельна ділянка з кадастровим номером 0722886600:01:001:0132, допущено технічну помилку в конфігурації земельної ділянки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 статті 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом. Відповідно до статті 69 Закону України «Про землеустрій» шкода, заподіяна в результаті здійснення землеустрою фізичній особі, її майну чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, у порядку, встановленому законодавством України. З матеріалів справи випливає, що відомості про земельну ділянку кадастровий номер 0722886600:01:001:0132 до Державного земельного кадастру були внесені на підставі технічної документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ТОВ «Горизонт» (сертифікований інженер-землевпорядник [PERSON] ), яке є відповідачем у справі, та яким допущено технічну помилку в конфігурації вказаної земельної ділянки. Внаслідок чого, ТОВ «Горизонт» як розробник документації із землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер 0722886600:01:001:0132 несе відповідальність за завдану майнову шкоду [PERSON] як власнику вказаної земельної ділянки. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загалом за наслідками розгляду судом цивільної справи № 161/7672/22 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з [PERSON] було стягнуто судових витрат на суму 33032,40 гривень. Вказані судові витрати є майновою шкодою в розумінні статті 69 Закону України «Про землеустрій» та підлягають до відшкодування на користь [PERSON] . Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивачем [PERSON] доведено, що внаслідок дій відповідача їй було завдано значних моральних страждань. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Позивачем на засадах змагальності сторін належним чином мотивовано та доведено суду заподіяння їй моральної шкоди, що не викликає в суду будь-яких сумнівів. Внаслідок чого, суд приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу завдану їй моральну шкоду. А тому за таких обставин, виходячи із засад справедливості, розумності, співмірності, приймаючи до уваги глибину фізичних та душевних страждань позивача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачу завданої моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача, слід стягнути суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 2153,92 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем подано до суду такі докази: договір № 09/06/2023 про надання правничої (правової) допомоги від 09.06.2023, акт обліку фактично відпрацьованого часу за договором № 09/06/2023 про надання правничої (правової) допомоги від 09.06.2023, квитанцію № 27 від 09.06.2023 на суму 4000,00 грн., квитанцію № 36 від 25.06.2023 на суму 20500,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24500,00 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial