Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.05.2024 між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6483161 у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11, ст.12 ЗУ "Про електронну комерцію" , який підписаний відповідачем електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору Товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000 грн. шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти зі сплатою процентів за користування кредитом та інших штрафних санкцій, передбачених Договором, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом у терміни, встановлені Договором. 24.09.2024 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №110-МЛ, за яким ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло статуту нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників визначених в реєстрі , в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №6483161 від 18.05.2024. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 18300,40 грн., яка складається з 5000 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 8009,4 грн. - заборгованість за відсотками, 391 грн. - заборгованість за комісією, 4900 грн. - сума по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов*язання, яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. Ухвалою судді від 04.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Представник позивача у позові просив розглянути справу в його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляв. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином згідно з вимогами ЦПК України. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення нею своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює проводити розгляд справи у заочному порядку та ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 22.10.2025, тобто дата складання повного тексту рішення. Судом встановлено, що 18.05.2024 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №6483161 у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11, ст.12, ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 5000 грн. строком на 360 днів за умови виконання позичальником графіку платежів (п.1.3.Договору). Згідно з п.1.5. Договору загальні витрати позичальника за кредитом складають 20110 грн., денна процентна ставка складає 1,12%. Комісія за надання кредиту складає 391 грн., яка нараховується за ставкою 8,05% від суми кредиту одноразово. Згідно з п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду нараховуються за процентною ставкою 357,70% річних, проценти протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною ставкою - 511% річних від фактичного залишку кредиту. Періодичність здійснення платежів: в перший період - 30 днів, далі кожні 15 днів згідно Графіку платежів. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок карти [NUMBER](п.2.1. Договору) (а.с.7-9). Сторони погодили та підписали графік платежів за Договором про споживчий кредит №6483161 від 18.05.2024, яким визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю (а.с.10). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, в матеріалах справи міститься Анкета-заява на кредит та Заява на отримання кредиту №6483161, які підписані [PERSON] та в яких містяться персональні дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, що свідчить проте, що відповідач особисто та свідомо підписав кредитні документи на погодився на виконання умов Договору (а.с.11,16). Ідентифікація позичальника [PERSON] ( [NUMBER] ) здійснена первісним кредитором ТОВ "Мілоан". Договір підписаний позичальником із застосуванням електроннного підпису одноразовим ідентифікатором 133706, що надісланий на номер його мобільного телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ "Мілоан» від 14.10.2024 (а.с.13). [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 5000 грн. 18.05.2024 шляхом їх перерахунку на картку VISA[NUMBER], що підтверджується платіжним дорученням131407847, тобто ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало (а.с.15). Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за Договором №6483161 наданої ТОВ «Мілоан» вбачається, що нарахування процентів та штрафу первісним кредитором здійснено згідно умов Договору (а.с.14). Також, судом встановлено, що 24.09.2024 між ТзОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №110-МЛ, відповідно до якого ТзОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.18-19). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 24.09.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги заборгованості щодо боржників в кількості 2009 на загальну суму заборгованості 39824961,28грн., який є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.23-24). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 24.09.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги і до відповідача [PERSON] в сумі 18300,40 грн. (а.с.26). Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №6483161 від 18.05.2024, наданого «ФК «Кредит-Капітал», станом на 20.08.2025 заборгованість [PERSON] складає 18300,40 грн, з яких : 5 000 грн. заборгованість за сумою кредиту; 8009,40 грн. - заборгованість по відсотках, 391 грн. - заборгованість за комісією, 4900 грн. - заборгованість по неустойці та/або процентах за порушення грошового зобов`язання (а.с.17). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана претензія, згідно якої останнього було повідомлено про заміну кредитодавця згідно Договору про відступлення прав вимоги №110-МЛ та про обов`язок [PERSON] погасити кредитну заборгованість, однак дана претензія залишилася не виконана (а.с.27). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштамиборжник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що 18.05.2024 виникли договірні відносини між первісним кредитором ТОВ "Мілоан", правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит №6483161. [PERSON] , будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, за тілом кредиту - 5000 грн., простроченою заборгованістю за відсотками - 8009,40 грн. та комісією - 391 грн. (що нараховується одноразово в момент видачі кредиту та не є відповідальністю у розумінні цивільного законодавства України), які підлягають стягненню, відповідають умовам договору та строку його дії згідно з п.1.3, 1.5, 1.5.2, 1.5.3. Договору. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині позову обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення штрафу згідно з п.4.1.Договору, то суд враховує, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року (з моменту введення в Україні воєнного, який неодноразово продовжено і триває на даний час) за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За встановлених обставин стягнення штрафу, що є відповідальністю за неналежне виконання грошового зобов`язання, у розмірі 4900 гр. за кредитним договором у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ ФК «Кредит-Капітал" витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025; Актом №Д/1506 наданих послуг правової допомоги від 20.08.2025; Детальним описом наданих послуг до Акту №Д/1506; Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093 адвоката Усенко М.І.; Ордером на надання правничої допомоги (а.с.29-41). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, за відсутності заперечень з боку відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог сума судових витрат у справі, зокрема: судового збору, що становить 1773,79 грн. (13400,40 грн. х 2422,40 грн./ 18300,40 грн.) та витрат на оплату правової допомоги, що становить 5857,97грн. (13400,40х8000/18300,40)

Outcome: partial