Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

23 вересня 2025 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від його заробітку ( доходу) до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 75, 80, 84 СК України зазначає, що 05.11.2022 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] . Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2025 року шлюб між [PERSON] та нею розірвано. З кінця березня 2025 року вони почали жити окремо, вона з донькою за адресою [ADDRESS] , а відповідач за адресою [ADDRESS] . Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки доглядає за малолітньою дитиною, не має змоги працювати та перебуває у декретній відпустці, доходів не має. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід і може надавати їй матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Ухвалою судді від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач в клопотанні до суду позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, заперечень проти позову не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2025 року було розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 05 листопада 2022 року Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 381 (а.с.5-6). Згідно витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з позивачкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] ( а.с.7,9). Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. У постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Cпільна дитина позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, займається підприємницькою діяльністю, отримує стабільний дохід, під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині, заперечень проти позову не подав. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Крім того, з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі положень ст. ст. 75, 84 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: approved