Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позовних вказує на те, що 22.02.2020 року між відповідачем та ТОВ «Гоуфінгоу» укладено кредитний договір №364920296/248200 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису. На підставі даного договору відповідачу надано грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Гоуфінгоу» виконало свої зобов`язання перед відповідачем та надало кредит у сумі 2500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на картку. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 26.05.2025 становить 8562,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2500 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6017,00 грн. 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21 та відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №364920296/248200 від 22.02.2020. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №364920296/248200 від 22.02.2020. заборгованість за яким не погашена. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за кредитним договором № 364920296/248200ід 22.02.2020 в сумі 8562,00 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, а також, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді 08 вересня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 40). 06.10.2025 представник позивача ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» надав заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн (а.с. 43-45). Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Станом на 22.10.2025 відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до конверту, який повернувся на адресу суду (а.с.42), адресат за вказаною адресою відсутній. Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі. Оскільки, станом на 22.10.2025 відповідач відзиву не подала, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено,\~що 22.02.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем укладено кредитний договір № 3649202946/248200, відповідно до умов якого сума кредиту склала 2500,00 грн., кредит надається на 30 днів, тобто до 22.03.2020, строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% на добу, тип процентної ставки - фіксована; кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки вказаної клієнтом. Вказаний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 9-12). Як видно з довідки ТОВ «ГОУФІНГОУ», кредитний договір підписаний відповідачем 22.02.2020 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором № R70408 який надійшов на зазначений відповідачем номер мобільного телефону (а.с. 8). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНДАЙН» 22.02.2020 успішно здійснено переказ грошових коштів в сумі 2500 грн на рахунок отримувача - платіжну картку отримувача [NUMBER] (а.с.23-24). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та фактором ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21, згідно якого, на умовах, встановлених цим договором, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (Портфель Заборгованості) (а.с.15-18). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-31/05/2021 від 31.05.2021, укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» та фактором ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №3649202946/248200 від 22.02.2020 на суму 8512,50 грн (а.с.14). 03.06.2021 між кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір №1-03/06/2021 відступлення права вимоги (а.с.19-20). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №1-03/06/21 від 03.06.2021, ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права вимоги до відповідача на суму 8512,50 грн (а.с.21). Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором №3649202946/248200 від 22.02.2020, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», станом на 26.05.2025 складає 8512,50 грн, а саме: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 2500 грн; - прострочена заборгованість за процентами 6012,50 грн (а.с.13). Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 3649202946/248200 від 22.02.2020 у розмірі 8512,50 грн. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунками заборгованості, що містять дані про залишок залишкової заборгованості за наданими кредитами (тілом кредиту), суми нарахованих відсотків, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку із чим, має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договорів факторингу набув право вимоги за кредитним договором в загальному розмірі 8512,50 грн. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як видно з позовної заяви представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором 3649202946/248200 від 22.02.2020 в розмірі 8562,00 грн., в той час як згідно виписки з особового рахунку та витягів з реєстру боржників до договорів факторингу заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає 8512,50 грн. Таким чином, аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що допущені відповідачем порушення умов за вищезазначеним договором є істотними, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 8512,50 грн Крім того, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2407,86 грн., виходячи з розрахунку: 8512,50 грн розмір задоволених вимог х 100%/ 8562,00 грн загальний розмір заявлених вимог = 99,4 % задоволених вимог; 2422,40 грн загальний розмір судового збору х 99,4 %/100 % = 2407,86 грн. Також представником позивача подано заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в якій він просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. Судом встановлено, що 11.07.2025 року між ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчук С.В. укладено договір про надання правової допомоги №11/07/2025 (а.с. 28-29). Також, в матеріалах справи міститься акт про отримання правової допомого від 01.10.2025 відповідно до якого адвокат надав клієнту правові та юридичні послуги в загальному розмірі 10500,00 грн (а.с. 47), копія рахунку №01.10.2025-15 від 01.10.20205 на суму 10500,00 грн. за правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги від 11.07.2025 (а.с. 50), копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю (а.с. 31). За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як видно з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача подано договір про надання правової допомоги №11/07/2025 від 11.07.2025, акт про отримання правової допомого від 01.10.2025, копія рахунку №01.10.2025-15 від 01.10.20205. Вивчивши вказані докази, беручи до уваги, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат,\~\~суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу. Однак такі витрати підлягають зменшенню з урахуванням положень ч.2 ст.141 ЦПК України, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (8512,50 грн розмір задоволених вимог х 100%/ 8562,00 грн загальний розмір заявлених вимог = 99,4 % задоволених вимог; 10500 грн загальний розмір витрат на правову допомогу х99,4 %/100 % = 10437,00 грн розмір витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню відповідачем, пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial