Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

До Печерського районного суду міста Києва звернулось ТОВ «Бізнес Позика» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 30.11.2023 у справі №127/12779/23 преюдиційно встановив, що 03.10.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №115143-КС-004, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 40000,00 грн строком на 16 тижнів (до 23.01.2021) зі сплатою процентної ставки в день 1,09583653. На виконання умов укладеного договору Позивач видав відповідачу кредит у розмірі 40000,00 грн на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. До теперішнього часту відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за договором на загальну суму 28787,55 грн. Станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту №115143-КС-004 становить 55457,78 грн, з яких: 15910,74 грн заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 39547,04 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості в загальному розмірі 55457,78 грн, а також судових витрат. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2024 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області. Постановою Київського апеляційного суду від 02.04.2025 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2024 залишено без змін. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2025 справа №474/12024/24-ц передана на розгляд судді Вінницького міського суду Вінницької області Жмудю О.О. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2025 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2025 задоволено клопотання представника позивача про слухання справи в режимі відеоконференції. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, з зазначення що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення кореспонденції за останньою відомою адресою, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2023 по справі № 127/12779/23, яким визнаний таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22.06.2021 приватним нотаріусом Бригідою В.О., що зареєстрований в реєстрі за № 14730, яким звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 115143-КС-004 від 03.10.2020 в розмірі 75795,33 грн, не розцінюється судом як преюдиційне, на що посилається позивач, оскільки цим рішенням вирішувалось питання визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, а не дійсність кредитного договору. Разом з тим, судом встановлено, що 03.10.2020 [PERSON] уклав з ТОВ «Бізнес Позика» Договір про надання кредиту № 115143-КС-004. Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 40000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 16 тижнів. Процентна ставка в день 1,09583653%, фіксована. Загальний розмір наданого кредиту 40000,00 грн. Термін дії договору до 23.01.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 72800,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 399,98033345 процентів. Відповідно до п. 2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись Позичальник. Відповідно до п.6 Договору, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір. Укладення договору підтверджується Візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] , щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 115143-КС-004 від 03.10.2020. 03.10.2020 позивач (через партнера ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) з яким укладено договір № 41084239_14/12/17 від 14.12.2017 р. про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014 р.) видав Відповідачу Кредит у розмірі 40000,00 грн шляхом перерахування зазначеної суми (двома платежами - в розмірі 20 000,00 грн та 20 000,00 грн) по банківських реквізитах Відповідача, наданих ним Позивачу, що підтверджується: - Анкетою клієнта; - двома квитанціями платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 03.10.2020 за № 276903696 та №27690396; - двома довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 03.10.2020 про успішне перерахування кредиту на карту отримувача (Відповідача) в загальній сумі 40000,00 грн (двома платежами в розмірі 20000,00 грн та 20000,00 грн). Відповідно до Розрахунку заборгованості по Договору № 115143-КС-004, відповідачем лише частково сплачено заборгованість за Кредитним договором в розмірі 29787,55 грн. Відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом два платежів по банківських реквізитах Позивача на загальну суму 10100,00 грн, що підтверджується інформаційними довідками №641/12, №642/12 від 27.12.2023. Приватним виконавцем Труськими О.В. в рамках виконавчого провадження №66478262 в рахунок погашення боргу за кредитним договором №115143-КС-004 було перераховано 19687,55 грн, що підтверджується платіжними інструкціями. Однак [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за Договором про надання кредиту №115143-КС-004 від 03.10.2020, яка станом на 12.03.2024 становить 55457,78 грн, з яких: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 15910,74 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 39547,04 грн. Предметом спору між сторонами є стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 статтею 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір або інший правочин (пункт 1 частина 2 статті 11 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується, зокрема, Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно- цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2-383/2010 (провадження N 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів недійсності вказаного вище кредитного договору матеріали справи не містять. За таких обставин, у співставленні до наданих суду доказів у контексті правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, отримання кредиту, користування грошовими коштами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд погоджується із розрахунком заборгованості відповідача перед банком, на який посилається позивач. Тоді як відповідач не подав відзив на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), як і жодних доказів на спростування укладення договору, отримання та використання кредитних коштів, розміру заборгованості, тощо. Приймаючи до уваги те, що зібрані у справі докази підтверджують неналежне виконання [PERSON] зобов`язань за договором №115143-КС-004 про надання кредиту від 03.10.2020, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, оскільки такі умови були узгоджені у Договорі, по збігу строку кредиту нарахований позивачем розмір заборгованості позивачем не змінювався, відсотки не нараховувались, а відповідачем не було надано жодних заперечень та доказів. За таких обставин та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 6000, 00 грн Розмір витрат на правову допомогу підтверджується: договором про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2022, рахунок-фактурою №Р-00000097 від 17.01.2022, актом №Р-000000-17-01/24 здачі прийняття робіт , платіжною інструкцією №1493 від 18.01.2024 про перерахування позивачем коштів у розмірі 6000,00 грн за надання правової допомоги по стягненню заборгованості з [PERSON] . Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи задоволення позову суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved