Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вказана цивільна справа. [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт батьківства [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви вказувала, що з 2006 року вона перебувалау фактичних шлюбних відносинах зі [PERSON] ( [INFO] ) по день його смерті [INFO] . Від цих відносин мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Записи про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вказувала, що за час життя її чоловіка вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дітей. Із самого народження та по день смерті їх батька, її фактичного чоловіка, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дітей, утримували їх та він виконував усі обов`язки батька дітей, передбачені сімейним законодавством. Акцентувала увагу, що спільний побут та проживання, як сім`ї можуть підтвердити свідки та крім того, численні фотографії разом з дітьми. Наголошувала, що нею було зроблено ДНК-тест для встановлення родинного зв`язку між [PERSON] (сином) та [PERSON] (батьком померлого фактичного чоловіка) і даний тест встановив ймовірність родинних стосунків на 93,10092179 %. Виходячи з вищевикладеного посилається на той факт, що згідно із зазначеним ДНК-тестом її син - [PERSON] є онуком [PERSON] і відповідно сином [PERSON] . Крім того, акцентувала увагу, що нею також був зроблений ДНК-тест для встановлення родинного зв`язку між [PERSON] (донькою) та [PERSON] (батьком померлого фактичного чоловіка) і даний тест встановив ймовірність родинних стосунків на 98,41800913 %. Виходячи з цього, вказувала, що її донька - [PERSON] є онучкою [PERSON] і відповідно донькою [PERSON] . З наведених підстав, просить заяву задовольнити. В судовому засіданні 01 жовтня 2025 року заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила суд їх задовольнити. Зазначала, що більше 9 років проживала з [PERSON] однією сім`єю в цивільному шлюбі. Дітей при народженні записала на своє прізвище. 07 березня 2023 року чоловік пішов добровольцем на війну захищати Батьківщину. Вказувала, що робила ДНК-тест для встановлення батьківства. Факт встановлення батьківства загиблого їй потрібен для дітей, щоб вони навчалися безкоштовно. На запитання головуючого заявниця [PERSON] відповіла, що на даний час у її загиблого чоловіка є батько, якому 80 років, середній брат та старша сестра. Представник заінтересованої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлено належним чином. 08 жовтня 2025 року представник заінтересованої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації начальник служби Ірина Антошко засобами поштового зв`язку подала до суду клопотання, в якому вона просила виключити Службу у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації як заінтересовану особу у справі №361/10381/25, провадження №2-о/361/233/25, у зв`язку з тим, що є неналежною стороною, оскільки не є органом опіки та піклування. 28 жовтня 2025 року заявниця [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій вона просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно зі ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в с. Княжичі Броварського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10. Його матір`ю значиться [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України встановлено, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ст.135 СК України. Відповідно до ДНК-тесту (звіт про дідусь і дідусь ДНК) зробленим між дитиною - [PERSON] та передбачуваний дідусь - [PERSON] встановлено, що ймовірність родинних зв`язків складає 93,10092179%, коефіцієнт правдоподібності 13, 49469 %. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Княжичі Броварського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис №35. Її матір`ю значиться [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України встановлено, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ст.135 СК України. Відповідно до ДНК-тесту (звіт про дідусь і дідусь ДНК) зробленим між дитиною - [PERSON] та передбачуваний дідусь - [PERSON] встановлено, що ймовірність родинних зв`язків складає 98,41800913%, коефіцієнт правдоподібності 62, 21149 %. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 вересня 2023 року, виданим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Первомайське, Покровський район, Донецька область, про що складено відповідний актовий запис №3892. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дітей, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув під час виконання військового обов`язку, обороняючи свою державу та відповідно отримати передбачені чинним законодавством пільги. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства відповідно до п.1 ч.1 ст.315, ст.319 ЦПК України.

Outcome: approved