Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] а на строк\~шість місяців,\~яким визначити\~наступні тимчасові\~обмеження його\~прав,\~а саме:\~заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися до [PERSON] на визначену відстань до місця проживання (перебування), роботи; а також до частих місць відвідування потерпілою особою; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; розшукувати потерпілу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати та в будь-який спосіб спілкувати з потерпілою. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] це її колишній співмешканець, 07 жовня 2025 року приблизно о 15:00 год у м.Нова Одеса біля кафе «Ваніль» [PERSON] , [INFO] , вчинив відносно неї дії, що мають ознаки дамашнього насильства, а саме: завдавав фізичного болю, принижував, ображав нецензурними словами та здійснював психологічний тис, погрожував фізичною розправою. Зазначені дії викликали у потерпілої страх за власну безпеку та життя, призвели до моральних страждань та погіршення емоційного стану. Про вказаний факт потерпілою подано заяву до поліції, яка зареєстрована у Єдиному обліку Національної поліції України за №6286 від 07.10.2025 року. Окрім того, що 14 жовтня 2025 року кривдник з`явився повторно по місцю роботи потерпілої, а саме: [ADDRESS] , АТ «Миколаївобленерго», з новими погрозами фізичної розправи, намагався вдарити, ображав нецензурними словами, по даному факту була написана повторна заява до ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. Зазначає, що дана ситуація з колишнім співмешканцем виникає вже не вперше, 03.03.2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] (справа №482/33/21), в якій суд обмежевся усним зауваженням, щодо правопорушника, через малозначність справи та звільнив його від адміністративної відповідальності по ст. 173-2 КУпАП. Заявниця вважає, що після цього дана особа відчула себе більш впевнено через відсутність покарання і продовжив переслідування на вулиці, роботі, вторгнення до її дому, будинку її сестри, незважаючи на інвалідність та критичний стан заявниці. Вказує, що своїми постійними сварками і погрозами, кривдник спричиняє психологічністраждання синові потерпілої, який є інвалідом 3 групи [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні потерпілої особи через хворобу, проживає разом з нею та є свідком постійних сварок і психологічного тиску з боку громадянина [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] здійснював сімейне насильство відносно своїх попередніх співмешканок, що підтверджують матеріали справ Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/56/19, №482/1570/16-к. Вважає, що на даний час існує реальна загроза вчинення повторного насильства з боку [PERSON] відносно неї. З вище наведених обставин слідує, те що [PERSON] не змінив своєї поведінки. Таким чином заявник вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявника, необхідно застосувати до [PERSON] обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав. Ухвалою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17.10.2025 року відкрито провадження по справі. У судове засідання заявник не з`явилася та надала суду заяву про розгляд заяви про видачу обмежувального припису за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та засобами телефонного зв`язку. Відповідно до положень ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~суддійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбу. Суд пересвідчився, що вже тривалий час [PERSON] вчиняє відносно заявниці систематичне домашнє насильство, що підтверджено серед іншого постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, заявами [PERSON] до відділення поліції №6 Миколаївського РУП щодо вжиття заходів до [PERSON] в зв`язку з вчиненням останнім домашнього насильства. Зокрема, постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03.03.2021 року у справі №482/33/21 (Номер провадження 3/482/128/2021)судом\~встановлено,\~що 07\~січня 2021\~року близько\~14год.\~10\~хв.\~ [PERSON] \~ \~за \~місцем свого\~проживання \~ \~ у\~ [ADDRESS] ,\~вчинив відносно\~своєї співмешканки\~ [PERSON] \~домашнє насильство,\~а саме\~умисні дії\~психологічного характеру\~що полягали\~у висловлюванні\~на її\~адресу нецензурною\~лайкою,\~погрозах фізичною\~розправою,\~ унаслідок\~чого могла\~бути завдана\~шкода психічному\~здоров`ю \~потерпілої,\~чим вчинив\~правопорушення передбачене\~ч.1\~ст.173-2\~КУпАП., [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ було звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, а провадження у справі закрито. Відповідно до талону-повідомлення Єдиного обліку №6286 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, підтверджується , що 07.10.2025 року о 17:29 год надійшла заява про те, що колишній співмешканець [PERSON] ,1962 р.н., яким 07.10.2025 року близько 15:00 год перебуваючи в м. Нова Одеса вул. Центральна біля кафе «Ваніль» вчинив домашнє насильство, а саме погрожував фізичною розправою чим вчиняв моральний та психологічний тиск. Заявник: [PERSON] , [INFO] . Вказане звернення зареєстровано в інформаційно- телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) Відділення поліції №6 (м.Нова Одеса) Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області за №6286. Із заяви [PERSON] від 14.10.2025 року підтверджується факт звернення до ВП №6 МРУП ГУНП в Миколаївській області щодо вжиття заходів до [PERSON] , [INFO] , який 14.10.2025 року о 13:00 год з`явився за місцем її роботи за адресою: [ADDRESS] , АТ`Миколаївобленерго» Новоодеська дільниця, вчинив сварку в ході якої погрожував фізичною розправою в усній формі, що узгоджується також з письмовими поясненнями [PERSON] . Окрім того, із заяви від 07.10.2025 вбачається, що [PERSON] в м. Нова Одеса вул. Центральна в приміщенні кафе «Ваніль» вчинив по відношенню до [PERSON] домошнє насильство, а саме погрожував фізичною розправою чим вчинив моральний та психологічний тиск. Із пояснень, викладених заявницею [PERSON] у її заяві, слідує, що кривдник і надалі продовжує знущатись та постійно вчиняє відносно неї акти психологічного та фізичного домашнього насильства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві. Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . З огляду на вказані обставини, суд доходить висновку про задоволення заяви [PERSON] та про необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань 100 метрів до місця перебування, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] , строком на 6 місяців. - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори із [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців. - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав [PERSON] є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника. Оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису (шість місяці) є пропорційним, необхідним та достатнім для уникнення фізичного контакту потерпілої та кривдника, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту та захисту здоров`я [PERSON] .. Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved