Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. За змістом позовної заяви, сторони перебувають у шлюбі з 15.06.2005, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач, є те, що сторони втратили взаємопорозуміння, почуття любові та поваги. Мають розбіжність у поглядах на сімейне життя та несумісність характерів, тому фактичні шлюбні відносини були припинені у 2021 році, спільне господарство не ведеться. Припинення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, а перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі наведеного, з посиланням на ст.110 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 22.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. У позовній заяві позивач просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся відповідно до ч.1,3 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток, рекомендованим листом з повідомленням. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 191 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подав. Як врегульовано ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, дотримання вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює, згідно з ч. 1 ст. 281 ЦПК України, розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно із актового запису про шлюб № 57, виданого 15.06.2005, Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 15.06.2005 зареєстровано шлюб, укладений між сторонами у справі, свідоцтво про шлюб [NUMBER] . На час звернення до суду спільне господарство подружжя не веде, майновий спір на час розгляду справи, між сторонами відсутній. За приписами ч. 1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч. 3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч. 2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється унаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя, відповідно до ст.111 СК України, суд не вважає за доцільне, із врахуванням позиції сторони позивача з цього приводу. Ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач у судове засіданні не з`явилася, заяв та клопотань до суду стосовно прізвища, яке їй необхідно обрати після розірвання шлюбу не надала, то суд залишає останнє прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». За змістом ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у сумі 1 211,20 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. На виконання ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved