Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стяґнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.01.2022 року по 31.08.2025 року в розмірі 17608,97 грн. та судові витрати. При цьому посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Співвласниками вказаного жилого будинку створене ОСББ «Генерала Потапова 9», яке здійснює організацію та виконує обов`язки з утримання спільного майна співвласників. Відповідач не сплачує внески і платежі на утримання будинку, встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ та допустила заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.01.2022 року по 31.08.2025 року з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат в сумі 17608,97 грн., що є підставою для стягнення з неї на користь позивача вказаної заборгованості. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.09.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Балансоутримувачем жилого будинку по [ADDRESS] є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Генерала Потапова 9». Власником квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за місцем проживання у вказаній квартирі. Відповідно до статті 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статті 162 ЖК УРСР\~власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги № 1875-VI від 24.06.2004 року.\~ Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається зі змісту статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно частини шостої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності укладеного з відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року по справі №285/4671/15-ц.\~ Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі по тексту Закон «Про ОСББ») для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону «України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про ОСББ» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про ОСББ» об`єднання має право відповідно до законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління, експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Відповідно до статті 15 Закону України «Про ОСББ» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 13, 15 ст. 10 Закону «Про ОСББ» на загальних зборах ОСББ «Генерала Потапова 9» прийняті рішення, якими встановлено внески на утримання будинку. З наданого позивачем розрахунку, за період з 01.01.2022 року по 31.08.2025 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 10886,61 грн. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на вищевикладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. \~Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконала зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги (внески з утримання будинку та прибудинкової території), суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за період\~з 01.01.2022\~року по\~31.08.2025\~року в\~розмірі 10886,61\~грн.,\~а також\~3%\~річних в\~сумі 585,58\~грн.\~та інфляційні\~втрати в\~сумі 6156,78\~грн.,\~а всього в розмірі 17608,97 грн. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved