Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

В вересні 2025 року [PERSON] через свого представника адвоката Воробйова В.Л. звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. В обґрунтування вимог вказав, що 24\~листопада 2001\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] з\~одного боку\~та [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] з\~іншого боку,\~було укладено\~договір купівлі\~ продажу,\~відповідно до\~умов якого\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~продали,\~а [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~купили трикімнатну\~квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Миколаїв-Гарант» № 2-203 від 24.11.2001. Всі умови договору сторони виконали, проте договір не було посвідчено нотаріально. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцями першої черги є позивачка, її батько [PERSON] та брат [PERSON] , які з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Після відкриття спадщини позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Воробйової Т.А. за видачею свідоцтва про право на майно, однак видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально. На теперішній вказаний договір підлягає визнанню дійсним у судовому порядку. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у приватного нотаріуса\~Миколаївського міського\~нотаріального округу\~Воробйової Т.А. копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , що померла [INFO] ,\~а також\~витребувано у Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації належним чином завірені відомості (довідку) щодо реєстрації квартири [ADDRESS] . Витребувані відомості надійшли на адресу суду 25.09.2025. 22 вересня 2025 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч. 4 ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на те, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] 20 жовтня 2006 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . 24 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з іншого боку, було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] купили трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Миколаїв-Гарант» № 2-203 від 24.11.2001. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . Згідно копії спадкової справи № 19/2025, витребуваної на запит суду, позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса\~Миколаївського міського\~нотаріального округу\~Воробйової Т.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємиця 1 черги. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались. В той же час, відповідно до роз`яснення нотаріуса щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , позивача було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки подані документи не відповідають вимогам законодавства, правовстановлюючий документ неможливо прийняти для оформлення спадщини (договір не був посвідчений нотаріально). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив. Після укладання договору купівлі-продажу квартири, а саме 07.12.2001, покупцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 16559, яке на час виникнення спірних правовідносин мало повноваження реєстраційного органу. Відповідно до ч. 1 ст.19\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Пунктом 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06.11.2009\~№ 9\~«Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про визнання\~правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. За змістом ст. ст. 57,\~58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 22.05.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу\~Української РСР\~1963\~року (далі -\~ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Приписами ст.224\~ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною другої статті 15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно із ст.225\~ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. У відповідності до частини другої статті 47\~ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті своєї матері, яка була покупцем за договором, оскільки даний договір купівлі-продажу квартири не було посвідчено нотаріально. З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст.\~141\~ЦПК та віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved