Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ, позивач), в інтересах якого діє адвокат Лисенко М.П., звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить стягнути з відповідача шкоду в порядку регресу у розмірі 62085,71 грн, а також понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 14.03.2023 о 07 год. 50 хв. в м. Харкові по вул. Бібліка, 40/10 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RENAULT SCENIC», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Відповідача, та автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - потерпіла). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілої була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом серії [NUMBER] обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 у справі № 644/2058/24, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05.08.2024, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим потерпіла внаслідок ДТП звернулась до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, за результатами розгляду якої позивач здійснив виплату в розмірі 60305,71 грн. Посилаючись на положення ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), позивач просить стягнути на його користь з відповідача шкоду в порядку регресу в сумі 60305,71 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. В подальшому Законом України «Про внесення змін до закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судові повістки, які направлялися на адресу відповідача, повернулись до суду без вручення із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За правилами п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також суд враховує, що відповідач доручила представництво своїх інтересів під час розгляду справи адвокату Чорному Г.О., який у повному обсязі ознайомився із матеріалами справи. В подальшому представник відповідача двічі подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не подав. У зв`язку\~з чим\~суд зауважує,\~що згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі, а подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, процесуальну поведінку представника відповідача, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини. [PERSON] 14.03.2024 о 07 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом Renault, д.н.з. [NUMBER] , по вул.Біблика, 40/10 в м. Харкові, не переконалася в безпечності обгону та здійснила зіткнення з транспортним засобом Renault, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка рухалась в попутному напрямку та ввімкнула показник повороту ліворуч. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Наведене підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 у справі № 644/2058/24, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05.08.2024, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно даних перевірки чинності полісу внутрішнього страхування встановлено, що на момент ДТП транспортний засіб із д.н.з. [NUMBER] , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається із копії повідомлення від 27.03.2024, [PERSON] повідомила МТСБУ про настання ДТП. В подальшому потерпіла звернулась до МТСБУ із заявою від 01.04.2024, в якій просила відшкодувати заподіяну їй шкоду внаслідок ДТП. За наслідками розгляду вказаних заяв та документів МТСБУ із залученням суб`єкта оціночної діяльності визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП. Зокрема, згідно Звіту № 127 від 03.05.2024 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля, наданого суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 14.03.2024, складає 63304,78 грн. На підставі\~вказаного звіту\~МТСБУ видано\~наказ №\~3.1/18328\~від 25.09.2024\~(№\~справи 101838) «Про виплату [PERSON] » відшкодування в розмірі 60305,71 грн. Вказані кошти перераховані [PERSON] , що підтверджується копією платіжної інструкції № 940226 від 03.10.2024. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ст. 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін щодо доказування та подання доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Положенням ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. За приписами ч. 2 ст. 979 ЦК України законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством (ч. 3 ст. 979 ЦК України). Як визначено ч. 1 ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування\~можуть бути: життя,\~здоров`я,\~працездатність та/або\~пенсійне забезпечення; майно\~на праві\~володіння,\~користування і\~розпорядження та/або\~можливі збитки\~чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Згідно визначення,\~наведеного у\~п.\~1.3.\~ст.\~1\~Закону №\~1961-IV, потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно з п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Положеннями ч. 1 ст.\~1191\~ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~положення п.п.\~38.2.1.\~п.\~38.2.\~ст.\~38\~Закону №\~1961-IV\~МТСБУ після\~сплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені судом обставини, а також виконання МТСБУ покладеного на нього обов`язку з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Окрім того, судом встановлено, що МТСБУ понесло витрати на проведення експертного дослідження з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, у сумі 1780 грн. Вказане підтверджується копією Звіту № 127 від 03.05.2024, який проведений на підставі договору № 20/035 від 01.01.2020, та копією квитанції № 887101 від 14.05.2024 про оплату позивачем послуг оцінювача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать, серед іншого, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 6-9 ст.\~139\~ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 22.11.2023 у справі №712/4126/22, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п. 148). Так, Звіт № 127 від 03.05.2024 з визначення вартості відновлювального ремонту підготовлений на замовлення позивача та прийнятий судом як доказ при розгляді вказаної судової справи, а тому витрати на його підготовку підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved