Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

На адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний позов [PERSON] до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про скасування наказу. У обґрунтування вимог вказано, що [PERSON] (далі - позивач) працює в Державному підприємстві «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - відповідач, ДП «УІІВ») на посаді головного бухгалтера бухгалтерської служби Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності». 06.05.2024 року згідно з наказом ДП «УІІВ» № 89, [PERSON] , було оголошено догану за порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку. Підставою оголошення догани зазначено Службову записку щодо надання інформації від 02.05.2024 № Вн-40/2024, акт № 1 про відсутність працівника на роботі від 02.05.2024 року та пояснювальна записка щодо дотримання трудової дисципліни від 06.05.2024 року № Вн- 41/2024. Позивач вважає наказ в.о. Генерального директора ДП «УІІВ» про оголошення догани [PERSON] від 06.05.2024 року № 89 протиправним та просить його скасувати. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. 15.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 21.08.2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, у матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд позову без участі позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд позову без участі відповідача, просила відмовити у задоволенні вимог позову. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Так, матеріалами справи встановлено, що наказом УІІВ від 13.12.2022 № 573-п [PERSON] з 14.12.2022 року переведено на посаду головного бухгалтера бухгалтерської служби УІІВ. Наказом УІІВ від 06.05.2024 року № 89 «Про оголошення догани» у зв`язку із порушенням трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до ст. ст. 139, 147-149 КЗпП України, [PERSON] оголошено догану. Підстава: службова записка щодо надання інформації від 02.05.2024 року № Вн-40/2024; Акт № 1 про відсутність працівника на роботі від 02.05.2024 року; пояснювальна записка щодо дотримання трудової дисципліни від 06.05.2024 року № Вн-41/2024. Згідно з службовою запискою від 02.05.2024 № Вн-40/2024, заступником начальника відділу господарського забезпечення управління матеріально-технічного та господарського забезпечення Володимиром Козловим надано на ім`я в.о генерального директора ДП «УІІВ» інформацію, щодо дотримання трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «УІІВ» головним бухгалтером [PERSON] за період з 15.04.2024 по 02.05.2024 року. Згідно з даною службовою запискою [PERSON] прибула на роботу 02.05.2024 року о 09:10. Крім того, у службовій записці від 02.05.2024 № Вн-40/2024 зазначається, що [PERSON] прибувала на роботу 16.04.2024 о 09:36, 17.04.2024 о 09:56, 18.04.2024 о 09:30, о 09:42, 22.04.2024 о 09:20, 23.04.2024 о 09:26, 24.04.2024 о 09:20, 26.04.2024 о 09:30, 29.04.2024 о 09:41, 29.04.2024 о 09:41, 30.04.2024 о 09:22, 01.05.2024 о 09:05 та 02.05.2024 о 09:10. Ні з службової записки ні з іншого документу незрозуміло яким чином заступником начальника відділу господарського забезпечення управління матеріально-технічного та господарського забезпечення Козловим В. встановлено будь-яке недодержання трудового розпорядку та трудової дисципліни на підприємстві, яким чином і якими засобами встановлювався час прибуття [PERSON] на робоче місце і у якому порядку це було зафіксовано. Жодних доказів порушень при прибутті [PERSON] на робоче місце немає. Так у відповідності до пояснень [PERSON] зазначених в пояснювальній записці від 03.05.2024 року № Вн-41/2024, що зареєстрована відповідачем 06.05.2024 року вказано, що [PERSON] дотримуюсь трудової дисципліни та повністю виконую правила внутрішнього трудового розпорядку, що затверджені конференцією трудового колективу ДП «УІІВ» протоколом № 9 від 12.07.2017 року, а інформація про порушення носить неправдиві висновки. Так, у відповідності до п. 7.3. правил внутрішнього трудового розпорядку, що затверджені конференцією трудового колективу ДП «УІІВ» протоколом № 9 від 12.07.2017 року, дисциплінарному стягненню мають передувати письмові пояснення від працівника на ім`я, Керівника Укрпатенту. Як вбачається з Акту №1 та Наказу № 89 пояснення були відібрані вже після оголошення наказу, під час його ознайомлення. Як зазначено в правилах внутрішнього трудового розпорядку, що затверджені конференцією трудового колективу ДП «УІІВ» протоколом № 9 від 12.07.2017 року на підприємстві встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями у суботу та неділю, за виключенням працівників, які працюють на посадах адміністраторів... На підприємстві встановлено такий розпорядок роботи: початок роботи 8.30 обідня перерва 12.00- 12.30 кінець роботи 17.15 кінець роботи напередодні вихідних днів 16.00. Таким чином тривалість робочого дня 8 робочих годин. Як вбачається з табелю робочого часу за період квітень 2024 року та травень 2024 року [PERSON] відпрацювала повний робочий день 16.04.2024 - 8 годин, 17.04.2024 - 8 годин, 18.04.2024 - 8 годин, 19.04.2024 - 8 годин, 22.04.2024 - 8 годин, 23.04.2024 - 8 годин,24.04.2024 - 8 годин, 26.04.2024 - 8 годин, 29.04.2024 - 8 годин, 29.04.2024 - 8 годин, 30.04.2024 - 8 годин, 01.05.2024 - 8 годин та 02.05.2024 - 8 годин, що в свою черго підтверджує відсутність порушень правил внутрішнього трудового розпорядку та відсутність мене на робочому місці 02.05.2024 року як встановлено в Акті № 1 від 02.05.2024 року. Також, як вбачається з оспорюваного наказу, яким оголошено догану позивачу, в ньому не вказано дати вчинення порушення та якого саме і який пункт правил внутрішнього трудового розпорядку було порушено Позивачем. Така прогалина допущена у наказі не може бути підтверджена Актом про відсутність працівника на роботі від 02.05.2024 №1 та службовою запискою щодо надання інформації від 02.05.2024 № Вн-40/2024 з врахуванням наданих мною пояснень. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідност.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Тобто наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статей 139, 140, 142 КЗпП України порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо) (постанови Верховного Суду від 18.04.2018 р. по справі № 359/3507/17 та від 11.04.2018 р. по справі №804/8092/16). Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61- 42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним діянням, скоєним без поважних причин умисно або з необережності». Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Відповідно ст.77 ЩІК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх. Аналіз наведених вище норм законодавства та фактично встановлені обставини у справі вказують на те, що позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved