Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 02.10.2004 року він уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . У шлюбі вони прожили 10 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. На жаль, все вище вказане стосується перших років спільного життя, але останні роки вони не можуть як сім"я проживати разом, виконувати сімейні обов"язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки і скандали неодноразово відбувалися в присутності їхньої дитини. Він неодноразово звертав увагу своєї дружини на це, але відповідач повністю ігнорувала та ніяк не реагувала на його зауваження. Він та відповідачка неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останні кілька років, хоча вони прикладали до цього максимальних зусиль. В результаті їхніх розмов він прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім"ю їхньої спільної дитини. Позивач зазначає, що з зазначених підстав збереження їхньої сім"ї і подальше спільне життя з відповідачкою є неможливим. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що просить позовні вимоги задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 02.10.2004 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Неповнолітніх дітей у сторін немає. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві, останні роки сторони не можуть як сім"я проживати разом, виконувати сімейні обов"язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки і скандали неодноразово відбувалися в присутності їхньої дитини. Позивач та відповідачка неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, однак ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останні кілька років, хоча вони прикладали до цього максимальних зусиль. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим. Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23.06.2025 року сторонам надавався строк на примирення чотири місяці, однак, примирення між сторонами не відбулося. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~ СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved