Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Дніпроазот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що він, 16.10.2019 року був прийнятий на посаду слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 5 розряду АТ «ДНІПРОАЗОТ». 23.05.2025 року його було переведено на посаду сторожа палацу культури «Хімік». 30.05.2025 року його було звільнено за угодою сторін. За період його роботи у АТ «ДНІПРОАЗОТ» утворилася заборгованість по заробітній платі у розмірі 17699,15 грн., яка йому не була виплачена. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , 16.10.2019 року був прийнятий на посаду слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 5 розряду АТ «ДНІПРОАЗОТ». 23.05.2025 року [PERSON] було переведено на посаду сторожа палацу культури «Хімік». 30.05.2025 року [PERSON] було звільнено за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки. Позивачу [PERSON] \~нарахована заробітна\~плата у\~розмірі 17699,15 грн., яка не виплачена відповідачем АТ «ДНІПРОАЗОТ». Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 115 КЗпП України , заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.\~116\~КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 17699 гривень 15 копійок. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved