Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Тернопільська «Медтехніка» звернулось в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради, [PERSON] з участю третьої особи Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] гр. [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є власником нерухомого майна, яке знаходиться за адресом: [ADDRESS] , що підтверджується переліком нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству «Тернопільська «Медтехніка» від 22.08.2002, витягами із інвентаризаційної справи за адресом: [ADDRESS] , витягом з державного реєстру правочинів № 3249421, витягом про права власності на нерухоме майно № 19767001, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125595697 від 29.05.2018 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 233278591 вiд 19.11.2020. Директором вищезгаданого товариства є Мичко В.В., що підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На балансі ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», яке знаходиться за вищезгаданою адресою, також знаходиться захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030). Так, згідно договору № 7 про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030 загальною площею 201,7 кв.м., що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , орган управління - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях передає Зберігачу - ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» в особі директора Мичка В.В., зобов`язання щодо зберігання об`єкта права державної власності захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030, загальною площею 201,7 кв.м., на строк до 01.11.2028. Крім того, відповідно до довідки ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» № 4/1 від 02.04.2024 на балансі Товариства за адресом: [ADDRESS] , знаходиться асфальтована площадка площею 4850 кв.м., бетонний фундамент з металевими закладними для розміщення металевого ангару площею 466 кв.м., бетонні фундаментні блоки, огорожа земельної ділянки: бетонний фундамент, бетонні стовбці, а також металеві прольоти, дорожні плити, бордюри дорожні навколо ділянки, також на ділянці знаходиться бомбосховище, пожежно-водяний резервуар, електроопори в кількості 4 штук, металевий навіс з бетонним фундаментом, також мережі які були зроблені за рахунок товариства ТзОВ Тернопільська «Медтехніка», а саме: металевий водопровід, каналізаційний колектор, тепломережа. Балансова вартість зазначеного майна Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільська «Медтехніка» становить 4257557,37 гривень. Для обслуговування вищезгаданих будівель ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» використовує вказану земельну ділянку, що розташована за адресом: [ADDRESS] , загальною площею 1,4804 га, за що добровільно сплачує земельний податок згідно нормативної грошової оцінки. Вказана земельна ділянка, згідно архівної виписки від 29.02.2000, була закріплена за обласним підприємством «Медтехніка» під будівництво комплексу по ремонту медичної техніки. Поряд з цим, згідно Топографічного плану виданого ТОВ «Геоземсервіс» у 2024 році, вищезгадані об`єкти нерухомості, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», знаходяться на земельній ділянці загальною площею 1,4804 га за адресом: [ADDRESS] . Крім того, 31.01.2024 ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» звернулась із відповідними документами до ЦНАП Тернопільської міської ради із заявою/клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» (вище перелічене нерухоме майно). Відтак, з метою отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , на якій знаходиться майно, яке перебуває у володінні ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», Товариство звернулось до Тернопільської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Однак, в процесі вивчення проекту денного сорок шостої сесії Тернопільської міської ради, яка має відбутися 28.02.2025, було виявлено, що громадянин [PERSON] також звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту за адресою: [ADDRESS] , на якій фактично розташоване нерухоме майно Позивача, яке належить йому на праві приватної власності та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), яка перебуває на балансі ТЗОВ «Тернопільська «Медтехніка». Поряд з цим, за наслідками розгляду клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», 28.02.2025 Тернопільською міською радою було прийнято рішення № 8/46/81 від 28.08.2025 згідно якого, надано дозвіл ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» (код ЄДРПОУ 03568557) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 1,2939 га в оренду терміном на п`ять років для обслуговування нежитлових будівель та споруд за адресою [ADDRESS] . На виконання вищезгаданого рішення ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» укладено договір № РМ-СЗ від 04.03.2025 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1, 2939 га за адресом: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.03.2025 (на запит ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка»), земельній ділянці площею 1,2939 га за адресою: [ADDRESS] (на якій знаходяться будівлі та споруди, що належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка») присвоєно кадастровий номер 6110100000:06:004:0085. Станом на сьогодні розроблення вище вказаного проекту виконавцем ФОП [PERSON] ще не завершено. Поряд з цим, з інформації, яка міститься на офіційному сайті Тернопільської міської ради, стало відомо, що рішенням Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024, було надано дозвіл гр. [PERSON] , на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту терміном на три роки, за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказав, що вказане рішення грубо порушує права та інтереси позивача, оскільки, на вказаній земельній ділянці розташовані будівлі та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), які перебувають у власності ТЗОВ «Тернопільська «Медтехніка», а тому вважає, що вказане рішення с незаконним. Як наслідок, встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту є об`єктивно неможливим, через розташування (саме на цій земельній ділянці площею 0,3450) ряду об`єктів нерухомого майна, власником та користувачем яких є ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка». Враховуючи те, що спірна земельна ділянка входить до земельної ділянки на якій розташовані належні позивачу будівлі та споруди, а тому вказана земельна ділянка не може бути передана у користування відповідачу [PERSON] . Із вказаних підстав позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] гр. [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Кавійчик В.П. подала відзив на позовну заяву в якому вказала, що твердження, наведені Позивачем у позовній заяві, частково відповідають дійсності та є вибірковим викладом обставин. Безперечно, вказав представник відповідача, ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» є власником певного нерухомого майна за адресом: [ADDRESS] . Водночас, Позивач свідомо не повідомляє суду низку суттєвих обставин, які мають значення для всебічного та об`єктивного розгляду справи та можуть істотно вплинути на правову оцінку заявлених вимог. Зокрема, Позивач на підтвердження свого права власності посилається на перелік майна, переданого відкритому акціонерному товариству «Тернопільська «Медтехніка» від 13.08.2002 року, а також на витяги з інвентаризаційної справи станом на 20022003 роки. Однак, ці документи містять застарілу інформацію, що не відповідає дійсному положенню справ на момент звернення до суду із заявою. З метою перевірки цієї інформації 13 березня 2025 року було направлено адвокатський запит до ТОВ «Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації». У відповіді від 13 березня 2025 року №132/07-2 підтверджено, що на земельній ділянці, яка сформована [PERSON] , жодних об`єктів нерухомості не зареєстровано. Зокрема, ангар під літерою «Е», який був зазначений у витягу з інвентаризаційної справи, було демонтовано ще 16 липня 2008 року, що підтверджується відповідними офіційними даними. Таким чином, вказав представник відповідача, заявник, зловживаючи своїми процесуальними правами, свідомо подав до суду недостовірну інформацію яка відображена у витязі з інвентарної справи генерального плану будівель і споруд за адресом [ADDRESS] станом на 1 грудня 2003 року, яка не відображає актуального стану речей. Окрім того, представник відповідача звертає увагу на те, що в інвентаризаційній справі, окрім рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №363 від 25 травня 1984 року, відсутні будь-які документи, які б підтверджували наявність у Позивача права користування чи власності на земельну ділянку за адресом: [ADDRESS] , а тому вказані обставини свідчать про свідомі дії Позивача, спрямовані на маніпулювання доказовою базою та порушуючи принцип добросовісності у процесі, позивач подає докази, що не лише не відображають дійсного стану речей, а й викривлюють фактичні обставини справи з метою впливу на судове рішення. Щодо захисної споруди, представник відповідача вказав, що позивач маніпулює вказаним об`єктом зазначаючи, що рішення Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024 року грубо порушує його права та інтереси, оскільки на земельній ділянці розташовані будівлі та захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), які перебувають у власності товариства, оскільки вказане не підтверджується жодними доказами. Представник відповідача вказав, що додатки позовної заяви містять правочин із змісту якого слідує наступне: між ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях було укладено Договір № 7 від 02.11.2023 року про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030 загальною площею 201,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 1.1 Договору № 7 від 02.11.2023 року, Орган управління передає, а Зберігач приймає на себе зобов`язання щодо зберігання об`єкта права державної власності захисної споруди цивільного захисту сховища № 72030 загальною площею 201,7 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] протягом строку дії цього Договору. Відповідно до п. 1.2 Договору № 7 від 02.11.2023 року, Сторони виходять із того, що Зберігач при здійсненні зберігання майна, що є предметом Договору, дотримується обмежень щодо користування і розпорядження майном, відповідно до цього Договору. Згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договір зберігання за своєю правовою природою не належить до категорії договорів, які передбачають передачу майна у власність, що спростовує твердження Позивача щодо набуття ним права власності на об`єкт цивільного захисту. Аналіз умов Договору №7 від 02.11.2023 року не свідчить про те, що об`єкт цивільного захисту був переданий у власність ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка». Більше того, зазначеним договором не передбачено, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» наділена повноваженнями представляти інтереси держави або здійснювати захист прав, пов`язаних із об`єктом цивільного захисту, у правовідносинах із третіми особами. Представник відповідача наголосив, що реалізація [PERSON] права на встановлення земельного сервітуту жодним чином не порушує права власника або балансоутримувача об`єкта цивільного захисту. Згідно з даними проекту землеустрою, на земельній ділянці, сформованій [PERSON] , не розміщено жодних захисних споруд чи інших об`єктів нерухомості. У випадку, якщо б твердження Позивача щодо наявності захисної споруди на згаданій земельній ділянці відповідали дійсності, належним суб`єктом для захисту таких прав мав би виступати балансоутримувач державного майна Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, а не ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка». Отже, вказав представник відповідача, доводи Позивача про те, що оскаржуване рішення порушує його права у зв`язку з розміщенням на земельній ділянці об`єкта цивільного захисту, є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Також, неправдивим є твердження Позивача про те, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» начебто є законним користувачем усієї земельної ділянки. Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які належні письмові докази, які б підтверджували це. Попри посилання на рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів №363 від 25.05.1984, надане у додатках до заяви, ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» фактично так і не набуло статусу належного землекористувача земельної ділянки площею 1,5 га за адресою: [ADDRESS] . Це зумовлено тим, що після прийняття згаданого рішення виконкому не було дотримано встановленої процедури оформлення прав на землю, передбаченої Земельним кодексом Української РСР, який регулював земельні правовідносини на той момент. Відсутність відповідних документів свідчить про те, що право користування земельною ділянкою не було юридично закріплено за товариством у передбачений законом спосіб, зокрема згідно Земельного кодексу УРСР і Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік. Протоколом № 9 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів від 25.05.1984 року встановлено, що виконком міської Ради народних депутатів вирішив закріпити земельну ділянку площею 1,5 га по вул. Радянської Конституції за обласним підприємством «Медтехніка» під будівництво комплексу по ремонту техніки, зобов`язати перелічені організації проекти на будівництво погодити з управлінням головного архітектора міста, зобов`язати управління головного архітектора міста оформити закріплення земельних ділянок в натурі відповідною технічною документацію. В подальшому, Позивачем не здійснювалося жодних дій щодо оформлення права користування і отримання державного акта про право користування землею, чим було порушено порядок надання земель у користування, визначений ЗК Української Радянської Соціалістичної Республіки. Підтвердженням того, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», не є користувачем землі, також є проект землеустрою на ділянку від 08.06.2024, відповідно до якого, а саме інформації про опис меж випливає, що земельна ділянка межує із землею Тернопільської міської ради (кадастровий номер не присвоєно), землею КП фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради (кадастровий номер 6110100000:06:004:0037) та землею Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради (кадастровий номер 6110100000:06:004:0016). Опис суміжних користувачів підтверджує опис меж: земельна ділянка межує із землею КП фірма «Тернопільбудінвестзамовник» Тернопільської міської ради, землею Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, землею Тернопільської міської ради, землею Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради. При погодженні документації брали участь суміжні землекористувачі: КП фірма «Тернопільбудінвестзамовник» в особі Романа Кришталовського та Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради в особі Григорія Корицього. У проекті землеустрою відсутня інформація, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» являється суміжним землекористувач, тому твердження Позивача щодо порушення його прав є голослівними та не підтверджуються жодним належним письмовим доказом. Також, згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.03.2025 №29-19-0.211-1195/2-25 зазначено, що відсутні відомості стосовно документації із землеустрою та документів, що посвідчують право на земельну ділянку ТОВ «Тернопільська Медтехніка», розташовану по [ADDRESS] . Більше того, ТОВ «Тернопільська Медтехніка» вже намагалася з порушенням вимог законодавства неправомірно сформувати земельну ділянку із кадастровим номером 6110100000:06:004:0074, реєстрацію якої було скасовано власником земельної ділянки Тернопільської міської ради про що свідчить лист від 27.12.2023 року за №18- 4420/0/1-23 «Щодо скасування державної реєстрації». Зміст даного листа підтверджує, що відповідно до наявних облікових відомостей Тернопільською міською радою не приймалось жодного рішення щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки по [ADDRESS] ТОВ «Тернопільська медтехніка» чи її затвердження. Також, відсутня будь яка інформація щодо наявності документів, що посвідчують право користування зазначеною земельною ділянкою ТОВ «Тернопільська Медтехніка», оформлених у встановленому законом порядку. Представник відповідача звертає увагу, що оскаржуване рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 жодним чином не порушує прав чи законних інтересів Позивача. Водночас дії Позивача мають виключно обмежувальний характер і спрямовані на створення перешкод Відповідачу [PERSON] у реалізації свого законного права на встановлення земельного сервітуту за адресом: [ADDRESS] . Представник відповідача зазначила, що [PERSON] ініціював процедуру встановлення сервітуту ще у 2024 році. На підставі рішення Тернопільської міської ради від 07.06.2024 №8/39/72 йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,3450 га з метою встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту строком на три роки за адресом: вул. Андрія Сахарова. Таким чином, вказав представник відповідача, оскаржуване рішення прийнято у межах чинного законодавства, не впливає на права Позивача та не створює жодних юридичних перешкод для його діяльності. У подальшому, [PERSON] уклав договір №1106-24-П від 08.06.2024 з ТОВ «ЗЕМЛЕЕКСПЕРТ», відповідно до якого землевпорядна організація здійснила розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у сервітутне користування строком на 3 роки для права паркування автотранспорту (код цільового призначення 07.10 інші земельні сервітути). Цільове призначення земельної ділянки визначено згідно з КВЦПЗ як 02.11 земельні ділянки запасу, тобто ті, що не перебувають у власності чи користуванні фізичних або юридичних осіб. Отже, вказала представник відповідача [PERSON] , останній виконав усі вимоги щодо належного оформлення проекту землеустрою та мав обґрунтовані, легітимні очікування на його затвердження під час сесії Тернопільської міської ради, запланованої на 28 лютого 2025 року. Представник відповідача вказала, що поданий позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки жодних порушень прав Позивача не вбачається, а прийняте рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 не зачіпає його законних прав та інтересів в отримані земельної ділянки в оренду для обслуговування не те, що однієї будівлі під літ. «А» як зазначив позивач в обґрунтуванні (№5 від 21.01.2025 КП «Місто»), поданому до Тернопільської міської ради, а усіх будівель які йому належать. Крім цього, представник відповідача вказала, що позивач обрав не ефективний спосіб захисту визнання незаконним та скасування рішення, яке вже реалізоване і вичерпало свою дію, а тому позовні вимоги являються безпідставними та не підлягають до задоволення. Із вказаних підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача подав відповідь на відзив у якому вказав наступне. Відповідач [PERSON] неодноразово вказує на те, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» начебто вводить суд в оману і що викладені у позовній заяві факти відповідають дійсності частково, з чим ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» категорично не погоджується виходячи із наступного. ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» звертаючись із позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради зазначала, що є власником нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується переліком нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству «Тернопільська «Медтехніка» від 22.08.2002, витягами із інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , витягом з державного реєстру правочинів № 3249421, витягом про права власності на нерухоме майно № 19767001, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125595697 від 29.05.2018 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 233278591 від 19.11.2020. Директором вищевказаного товариства є [PERSON] , що підтверджується випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На балансі ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», яке знаходиться за вищевказаною адресою, також знаходиться захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030). Твердження відповідача, яке викладене в тексті відзиву на позовну заяву з приводу захисної споруди та договору № 7 від 02.11.2023 про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030, є однобоким та не відповідає дійсності, оскільки відповідач не вірно трактував той факт, що «захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030), яка перебуває у власності товариства не відповідають дійсності». Так, згідно договору № 7 про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030 загальною площею 201,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , орган управління - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях передає Зберігачу - ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» в особі директора Мичка В.В., зобов`язання щодо зберігання об`єкта права державної власності - захисної споруди цивільного захисту: сховища № 72030, загальною площею 201,7 кв.м., на строк до 01.11.2028. Позивач звертає увагу, що подаючи позовну заяву про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради, ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», не зазначало, що Товариство є власником вищевказаного бомбосховища, а зазначено, що таке сховище передано Товариству на безоплатне зберігання згідно договору. Відтак, твердження відповідача у цій частинні є такими, що не відповідають дійсності. В подальшому, відповідач вказує, що із аналізу договору № 7 про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту, право сервітуту, яке бажає отримати Кривий О.О. не порушує жодних прав власника захисної споруди, оскільки відповідно до проекту землеустрою на сформованій земельній ділянці [PERSON] відсутні не лише захисні споруди, а і будь які інші будівлі - що не відповідає дійсності, так як відповідно до Технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту (цивільної оборони) сховище, обліковий № 72030, м. Тернопіль, вул. Сахарова, 3, літера «А», на земельній ділянці, що знаходиться в [ADDRESS] розташовано сховище (протирадіаційне укриття), загальною площею 201,7 м.кв., місткість 150 осіб, клас сховища А-3, в тому числі сховище обладнано окремим аварійним виходом, який з`єднано з основним приміщенням сховища підземним коридором. Крім того, вказані технічні характеристики сховища, підтверджуються паспортом захисної споруди цивільного захисту сховище (протирадіаційне укриття) № 72030 та Обліковою картою захисної споруди цивільного захисту. Поряд з цим, на плані захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) зафіксовано схематичне розташування приміщень сховища, згідно якого аварійний вихід розташований окремо від основного приміщення сховища, поруч з парканом, який огороджує всю земельну ділянку площею до 1,2939 га по [ADDRESS] на якій знаходиться інше майно, яке належить ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка». Представник позивача вказав, що за рахунок коштів ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» проведено ремонтні роботи у приміщеннях захисної споруди цивільного захисту сховище (протирадіаційне укриття) № 72030, а також систематично фінансуються заходи щодо забезпечення належного функціонування сховища. Крім того, відповідно до Технічного паспорту комплексу будівель і споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] від 31.03.2025 (замовник ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка»), реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:0281-0415-3052-0675, на земельній ділянці площею до 1,2939 га, кадастровий номер 6110100000:06:004:0085 зафіксовано: Головне приміщення «Д», Склад «В», Будинок медобладнання та відділу запасу «Г», Ангар «Д», Навіс «Є», Навіс «Ж», Огорожа №1, вхід в сховище та фундамент/вимощення «1» (на місці ангару під Літерою «Е»). Представник позивача вказав, що технічний паспорт в сукупності з іншими долученими ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» документами спростовують твердження відповідача в частинні відсутності на спірній земельній ділянці будь-якого нерухомого майна ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», в тому числі ангару під Літерою «Е». Позивач вказав, що відповідач [PERSON] ввів в оману як службових осіб Тернопільської міської ради, так i суд, надавши сфальсифіковані докази того, що на земельній ділянці (яку на праві сервітуту мав отримати Кривий О.О.) відсутні не лише захисні споруди, але й інші будь-які будівлі, що належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка». Крім того, відповідно до довідки ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» № 4/1 від 02.04.2024 на балансі Товариства за адресою: [ADDRESS] , знаходиться асфальтована площадка площею 4850 кв.м., бетонний фундамент з металевими закладними для розміщення металевого ангару площею 466 кв.м., бетонні фундаментні блоки, огорожа земельної ділянки: бетонний фундамент, бетонні стовбці, а також металеві прольоти, дорожні плити, бордюри дорожні навколо ділянки, також на ділянці знаходиться бомбосховище, пожежно-водяний резервуар, електроопори в кількості 4 штук, металевий навіс з бетонним фундаментом, також мережі які були зроблені за рахунок товариства ТзОВ Тернопільська «Медтехніка», а саме: металевий водопровід, каналізаційний колектор, тепломережа. Балансова вартість зазначеного майна Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільська «Медтехніка» становить 4257557,37 гривень. Для обслуговування вищезгаданих будівель ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» вже протягом багатьох років використовує вказану земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1,2939 га (1,4804 га) за що добровільно сплачує земельний податок згідно нормативної грошової оцінки. Вказана земельна ділянка, згідно архівної виписки від 29.02.2000 була закріплена за обласним підприємством «Медтехніка» під будівництво комплексу по ремонту медичної техніки. Поряд з цим, згідно Топографічного плану виданого ТОВ «Геоземсервіс», вище зазначені об`єкти нерухомості, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» знаходяться на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Крім об`єктів нерухомості на вказаному топографічному плані позначено ряд комунікацій, які підведено до розташованих там будівель та споруд. Позивач зауважив, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» є належним користувачем всієї земельної ділянки, що підтверджується рядом доказів, які містяться в матеріалах справи та які додаються до відповіді на відзив. Водночас, [PERSON] лише формально вказує на порушення відповідних процедур, однак не додає жодного належного доказу, який би підтверджував такі аргументи. Також, не відповідає дійсності інформація в частинні того, що у проекті землеустрою відсутня інформація, що ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» є суміжним землекористувачем, оскільки вказаний проект розроблявся на замовлення відповідача на підставі сфальсифікованих документів, тому за своїм змістом не відображає реальних обставин справи. Позивач просить врахувати, що на даний час кадастровий номер 6110100000:06:004:0082 земельної ділянки, площею 0,3450 га, на заяву/запит [PERSON] - скасований. Крім того, 31.01.2024, ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» звернулась із відповідними документами до ЦНАП Тернопільської міської ради із заявою/клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» (вище перелічене нерухоме майно). Відтак, з метою отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , на якій знаходиться майно, яке перебуває у володінні ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», Товариство звернулось до Тернопільської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Поряд з цим, за наслідками розгляду клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель, які належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», 28.02.2025 Тернопільською міською радою було прийнято рішення № 8/46/81 від 28.02.2025 згідно якого, надано дозвіл ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» (код СДРПОУ 03568557) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 1,2939 га в оренду терміном на п`ять років для обслуговування нежитлових будівель та споруд за адресою [ADDRESS] . На виконання вищезгаданого рішення ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» укладено договір № РМ-СЗ від 04.03.2025 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2939 га за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.03.2025 (на запит ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка»), земельній ділянці площею 1,2939 га за адресою: [ADDRESS] (на якій знаходяться будівлі та споруди, що належать/перебувають на балансі (у користуванні) ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка») присвоєно кадастровий номер 6110100000:06:004:0065. Відповідач вказує, зазначив позивач, що права ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» жодним чином не зачіпаються прийнятим рішенням Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024, а дії ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» спрямовані лише на перешкоджання відповідачеві [PERSON] у встановлені земельного сервітуту. Проте, ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» не погоджується із таким аргументом, оскільки, прийнятим рішенням грубо порушено права ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», у зв`язку із чим ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позовну заяву про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради. Відтак, вказав представник позивача, належну правову оцінку щодо порушення чи не порушення прийнятим рішенням Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024, законних прав ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» наддасть суд першої інстанції за наслідками вирішення виниклого спору. Крім цього, представник позивача вказав, що подаючи позовну заяву, ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» вказувала, що в процесі вивчення проекту денного сорок шостої сесії Тернопільської міської ради, яка відбулась 28.02.2025, було виявлено, що гр. [PERSON] звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту за адресою: [ADDRESS] , на якій розташоване нерухоме майно товариства. В свою чергу, ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» не мала на увазі, що саме в цей час дізналась про існуюче рішення Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024, а лише констатувала той факт, що на підставі даного рішення [PERSON] звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту, проти якого ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка» заперечувало, оскільки вказане рішення грубо порушує права та інтереси товариства, оскільки на вказаній земельній ділянці розташовані будівлі та захисна споруда цивільного захисту (сховище №72030), які перебувають у власності/користуванні ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка», у зв`язку з чим товариство й звернулось до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та в подальшому із самою позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради. Таким чином, вказав представник позивача, встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту є об`єктивно неможливе через розташування (саме на цій земельній ділянці площею 0,3450) ряду об`єктів нерухомого майна, власником та законним користувачем яких є ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка». Представником відповідача адвокатом Кавійчик В.П. подано заперечення на позовну заяву в якій представник вказала наступне. Позивач не може мати процесуального права щодо захисту будівлі, що перебуває на балансі Фонду державного майна (захисна споруда цивільного захисту (сховище № 72030) та власником якої позивач не є, а є лише її зберігачем. Щодо користування спорудою цивільного захисту, належним Позивачем щодо цієї вимоги мало бути Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях. Позивач стверджує, що на земельній ділянці, щодо якої Відповідач звернувся із заявою про встановлення земельного сервітуту, розміщені об`єкти, що належать ТзОВ «Тернопільська «Медтехніка». На підтвердження цієї позиції надається технічний паспорт комплексу будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , виготовлений після подання відповідної заяви Позивачем 31.03.2025 року. У цьому документі на схемі розміщення будівель зафіксовано об`єкт під літерою "І", який Позивач називає "вимощенням". У даному випадку, жодних належних доказів, які б підтверджували, що вимощення є саме будівлею або спорудою, що підлягає правовій реєстрації як об`єкт нерухомого майна, Позивачем не надано. Сам по собі технічний паспорт, виготовлений після подання заяви Відповідачем, не є належним доказом на підтвердження попереднього правового статусу земельної ділянки. Крім того, за результатами аналізу наданої документації встановлено, що вимощення (літера «І») знаходиться на місці знищеного ангару (літера «Е»), який був демонтований ще у 2008 році та відповідно виключений з обліку як об`єкт нерухомості. Це підтверджує, що жоден з об`єктів, які раніше існували на спірній ділянці, більше не має правового статусу нерухомого майна. Таким чином, твердження Позивача про наявність будівель на зазначеній ділянці є безпідставними. Згідно з технічною інвентаризацією, об`єкт під літерою «І» кваліфікується саме як споруда (вимощення), що за своєю природою не є капітальною будівлею і не має самостійного призначення, а отже не може бути підставою для заборони встановлення сервітуту. Щодо необхідності використання Позивачем усієї земельної ділянки для обслуговування належних йому об`єктів, у зв`язку з тим, що Позивач обґрунтовує свої вимоги необхідністю використання усієї земельної ділянки для обслуговування належних йому будівель, представник відповідача вказала, що згідно висновку [PERSON] , з урахуванням положень Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій", оптимальна площа земельної ділянки для існуючої забудови за нормативного мінімального показника щільності 32% має становити 0,9489 га. Фактична ж щільність забудови, яку має підприємство Позивача на цій території, становить лише 23,5%, що не відповідає встановленим нормативам. Це свідчить про наявність значного резерву вільної площі, що в свою чергу спростовує аргумент Позивача про необхідність використання всієї земельної ділянки виключно для власного обслуговування. З наведеного випливає, що часткове виділення частини земельної ділянки площею 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту на користь [PERSON] не створює об`єктивних перешкод для здійснення господарської діяльності Позивачем, не порушує державні будівельні норми та не позбавляє Позивача можливості належного обслуговування своїх споруд. Крім цього, представник позивача вказала, що сплата позивачем земельного податку не підтверджує законне право користування земельною ділянкою. Щодо відомостей про рішення Тернопільської міської ради № 8/39/72 від 07.06.2024 року, Позивач зазначає, що не вказував чітко дату, коли саме дізнався про це рішення, але водночас у тексті позовної заяви вказано, що під час ознайомлення з проектом порядку денного 46-ої сесії 28 лютого 2025 року Позивач дізнався про подану Відповідачем заяву щодо затвердження проекту землеустрою. А тому вказала представник відповідача, саме в цей період Позивач довідався й про попереднє рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та мав достатньо часу для реалізації правових механізмів захисту, але замість цього неодноразово ініціював паралельні процеси в різних юрисдикціях (господарські, адміністративні суди), що може свідчити про недобросовісну процесуальну поведінку з метою затягування оформлення документації Відповідачем. Вказані заперечення просить взяти до уваги при вирішенні спору по суті. Представник Тернопільської міської ради подав письмове заперечення в якому вказав, що позивач просить суд скасувати рішення Тернопільської міської ради від 07.06.2024 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] гр. [PERSON] » №8/39/72. Згідно вказаного рішення міська рада вирішила: 1. Дати дозвіл гр. [PERSON] (рнокпп) на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,3450га для встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту терміном на три роки за адресою [ADDRESS] . 2. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в шестимісячний термін подати на затвердження. Представник Тернопільської міської ради вказав, що порядок надання земельного сервітуту чітко регламентовано нормами Земельного кодексу України, зокрема ст. 124-1 ЗК України і положеннями земельного законодавства України передбачений чіткий перелік документів, які додаються заявником до заяви про надання дозволу на складання проекту землеустрою. В ситуації яка склалася, вказав представник Тернопільської міської ради, відповідач [PERSON] бажав встановити сервітут на земельній ділянці, яка не була сформована, відтак звернувся до Тернопільської міської ради із заявою від 01.03.2024 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що прямо відповідає нормам статті 124-1 та статті 123 ЗК України. Окрім цього ч. 3 ст. 124-1 ЗК України визначено, що у рішенні органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має зазначатися вичерпний перелік підстав для такої відмови з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Представник Тернопільської міської ради вказав, що позивач у своєму позові так і не вказав, які саме норми чинного законодавства слід було застосувати Тернопільській міській раді для відмови [PERSON] у разі прийняття нею рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Тому, на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту. Вирішуючи спір, представник Тернопільської міської ради просить врахувати той факт, що позивач так і не довів порушення його прав оспорюваним рішенням міської ради, оскільки надання дозволу на складання проекту землеустрою є лише одним із етапів відведення земельної ділянки комунальної власності в користування і не може свідчити про те, що земельна ділянка буде зареєстрована в Державному земельному кадастрі та в подальшому передана у користування, оскільки надання землі в користування вирішується міською радою на етапі затвердження проекту землеустрою, через що просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви. Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях подав письмові пояснення в яких вказав наступне. Приватизація Тернопільської державної обласної фірми «Медтехніка» здійснювалася у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного майна» (Закон втратив чинність на підставі Закону № 2269-VIII від 18.01.2018). Вимогами частини 2 статті 5 вказаного Закону було визначено, що не підлягають приватизації об`єкти, контроль за діяльністю яких з боку держави гарантує захист громадян від наслідків впливу неконтрольованого виготовлення, використання або реалізації небезпечної продукції, послуг або небезпечних виробництв, зокрема протирадіаційні споруди. Згідно наказу Фонду державного майна України від 04.03.1997 №241 до переліку об`єктів груп Б, В, Г, які підлягали приватизації включено Тернопільську державну обласну фірму «Медтехніка», що перебувала в сфері управління Міністерства охорони здоров`я. 26.09.1997 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області прийнято наказ №915 про приватизацію державного майна цілісного майнового комплексу Тернопільської обласної фірми «Медтехніка», шляхом перетворення її у відкрите акціонерне товариство. Відповідно до рішень органу приватизації створено комісію з приватизації майна фірми (наказ від 29.09.1997 №957) та інвентаризаційну комісію (наказ від 30.09.1997 №961). Згідно інвентаризаційного опису станом на 01.10.1997 на балансі фірми обліковувалося таке нерухоме майно, а саме: кабельна лінія зв`язку, загорожа металічна, зовнішня каналізація, водогін, лінія електропередач, виробничі дороги, головне приміщення, гаражі, склади, ангари, будинок медобладнання та об`єкт цивільної оборони. Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 27.11.1997 №1129, затверджено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу Тернопільської державної обласної фірми «Медтехніка». План приватизації цілісного майнового комплексу Тернопільської державної обласної фірми «Медтехніка», затверджений наказом Регіонального відділення від 18.12.1997 № 1165, згідно якого об`єкт цивільної оборони (сховище на 150 чоловік) не підлягав приватизації та залишається на балансі створюваного товариства і використовується за призначенням. Під час приватизації цілісного майнового комплексу Тернопільської державної обласної фірми «Медтехніка» (ВАТ «Тернопільська «Медтехніка» код ЄДРПОУ - 03568557, сьогодні ТОВ «Тернопільська «Медтехніка») до статутного капіталу товариства не увійшло, але залишилося на його балансі державне майно - захисна споруда цивільного захисту сховище з обліковим номером 72030, що знаходиться у м. Тернопіль, вул. Академіка Сахарова, буд. 3, яка перебуває в управлінні Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях. Зазначений об`єкт права державної власності обліковується в Реєстрі державного майна, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств. З метою забезпечення збереження захисної споруди, 02.11.2023 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях як Органом управління та ТОВ «Тернопільська «Медтехніка» як Зберігачем, укладено Договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) №7 (надалі Договір). 02.11.2023 між Сторонами підписано Акт приймання-передачі за договором про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони), згідно якого Органом управління передано на строкове зберігання Зберігачу - сховище з обліковим номером 72030, загальною площею 201, 7 кв.м., (місткість 150 чоловік, рік введення в експлуатацію 1992), що знаходиться у м. Тернопіль, вул. Академіка Сахарова, буд. 3. Оцінка стану задовільний. Строк дії Договору закінчується 01.11.2028. Сторони виходять із того, що Зберігач при здійсненні зберігання майна, що є предметом Договору, дотримується обмежень щодо користування і розпорядження майном, відповідно до цього Договору (п. 1.2 Договору). Зберігач здійснює зберігання безоплатно, витрати Зберігача на зберігання майна Органом управління не відшкодовуються (п. 1.3 Договору). Пунктом 2.1.2 Договору передбачено, що Зберігач зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення зберігання та утримання майна протягом строку зберігання та підтримки його у постійній готовності до використання за призначенням, згідно з вимогами нормативних документів. Згідно з приписами пункту 2.1.6 Договору Зберігач зобов`язаний утримувати передане йому майно на умовах Договору та відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 за №579, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.07.2018 за №879/32331. Пунктом 2.2.3 Договору визначено, що Зберігач має право відповідно до вимог чинного законодавства України приймати рішення з питань утримання, відновлення та ремонту майна, якщо вони не суперечать вимогам цього Договору та вимогам нормативно-правових документів. Зберігач, відповідно до вимог Порядку використання у мирний час захисних споруд цивільного захисту для господарських, культурних і побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138, може використовувати захисну споруду для господарських, культурних і побутових потреб у мирний час за умови приведення її у готовність до використання за призначенням у строк, визначений паспортом захисної споруди, але не більше 12 годин (абзац 2 пункту 3.1 Договору). Зазначене підтверджує, що за адресою [ADDRESS] , знаходиться захисна споруда цивільного захисту - сховище, яке являється об`єктом нерухомого майна державної форми власності, яка перебуває на балансі Позивача та який в силу укладення Договору про безоплатне зберігання має забезпечити її використання за призначенням включаючи надання безперешкодного доступу населенню. Щодо вимоги Товариства про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] громадянину [PERSON] » представник Регіонального відділення Фонду державного майна вказав наступне. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 25.05.1984 №363 «Про закріплення земельних ділянок за організаціями міста та дозвіл на будівництво» закріплено земельну ділянку площею 1,5 га по [ADDRESS] ) за обласним підприємством «Медтехніка» під будівництво комплексу по ремонту медичної техніки. Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. У пунктах «б», «в», «г», «д», «є» статті 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства. Статтею 19 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, до таких відносяться землі житлової та громадської забудови та землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим. Статтею 20 ЗК України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності, віднесених до категорій земель житлової та громадської забудови, земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, а також земельних ділянок (крім земельних ділянок, розташованих на територіях, об`єктах природно-заповідного фонду, та земельних ділянок лісогосподарського призначення), на яких розташовані будівлі, споруди, що є у приватній власності землекористувача, який використовує земельні ділянки на правах постійного користування, оренди, емфітевзису, суперфіцію, може здійснюватися землекористувачем. Із аналізу положень статей 179 181 188 ЦК України, ДБН В.2.3-15:2007 та Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115, автостоянка не є об`єктом нерухомого майна, оскільки утворюється за рахунок інших речей (огорожі, твердого покриття, освітлення, приміщень для обслуговування персоналу), які не є об`єктами нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України, оскільки вони безпосередньо не пов`язані з земельною ділянкою. Варто відмітити, що в матеріалах справи відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про зміну цільового призначення закріпленої за Позивачем земельної ділянки, а також згода Товариства на таку зміну. Також, матеріали справи не містять рішення ради про вилучення земельної ділянки від Позивача. Статтею 120 ЗК України визначено, що у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. 28.02.2025 Тернопільською міською радою прийнято рішення №8/46/81 згідно, якого ТОВ «Тернопільська «Медтехніка» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 1,2939 га в оренду терміном на п`ять років для обслуговування нежитлових будівель та споруд за адресою [ADDRESS] . Згідно рішення Тернопільської міської ради від 02.05.2025 Позивачу затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2939 га та надано Товариству земельну ділянку в оренду саме для обслуговування нежитлових будівель та споруд за вищевказаною адресою. Враховуючи вказане, рішення органу місцевого самоврядування 12.05.2025 між Тернопільською міською радою та ТОВ «Тернопільська «Медтехніка» укладено договір оренди, предметом якого є використання Позивачем земельної ділянки (кадастровий номер 6110100000:06:004:0085), загальною площею 1,2939 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно пункту 3 вказаного правочину на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: нежитлові будівлі, споруди, телефонний та електричні кабелі, ЛЕП, водопровід, каналізація та теплотраса. Право оренди земельної ділянки за Позивачем зареєстровано згідно відомостей Державного реєстру речових прав 22.05.2025. Таким чином, земельна ділянка (кадастровий номер 6110100000:06:004:0085) на сьогоднішній день знаходиться в користуванні Товариства. Разом з тим, відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 07.06.2024 №8/39/72, [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту права паркування автотранспорту терміном на 3 роки, за адресою [ADDRESS] . Однак, методом співставлення землевпорядної документації, яка виготовлена на замовлення Позивача та Відповідача 2 та технічним паспортом сховища, підтверджується те, що земельні ділянки загальною площею 1,2939 га та площею 0,3450 га, що розташовані за адресою [ADDRESS] , частково накладаються одна на одну в місці часткового розташування зокрема об`єкта державної власності захисної споруди, яка знаходиться на балансі Товариства. Накладання земельних ділянок - це ситуація, коли межі двох або більше земельних ділянок, відповідно до документації, перетинаються або одна ділянка фактично займає територію іншої. А відтак, внаслідок погодження Відповідачу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою відведення земельної ділянки площею до 0,3450 га, Тернопільська міська рада надала фактично дозвіл на користування земельною ділянкою, на якій знаходяться об`єкти приватної власності та об`єкт державної власності - сховище. Хоча в силу законодавства, що регулює земельні правовідносини надання права встановлення земельного сервітуту мало б здійснюватися за згодою землекористувача, в даних правовідносинах Позивача та Регіонального відділення. Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційні укриття, а також споруди подвійного призначення. Цивільним захистом, відповідно до статті 4 КЦЗ України, є комплекс заходів, які реалізуються на території України в мирний час та в особливий період і спрямовані на захист населення, територій, навколишнього природного середовища, майна, матеріальних і культурних цінностей від надзвичайних ситуацій запобігання виникненню таких ситуацій та інших небезпечних подій, ситуацій та подій, ліквідацію їх наслідків, надання допомоги постраждалим, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 КЦЗ України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання. Пунктом 1 частини 1 статті 32 КЦЗ України встановлено, що до захисних споруд цивільного захисту належить сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів. Місця розміщення об`єктів фонду захисних споруд повинні забезпечувати можливість швидкого доступу до них населення (працівників) з найвіддаленішого місця їх розташування з урахуванням радіуса пішохідної доступності до таких об`єктів, який приймається не більше ніж: 300 метрів - для багатоповерхової забудови, забудови підвищеної поверховості та висотної забудови, а також для суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту; 500 метрів - для середньоповерхової та малоповерхової забудови. Відповідно до вимог ДБН В.2.2-5:2023 «Захисні споруди цивільного захисту», кількість входів має становити не менше двох та сховища повинні мати мінімум один аварійний вихід. Аварійний вихід обладнують захисно-герметичними дверима (люками) (пункти 7.5.1.1., 7.5.1.15). Один із виходів зі сховища, знаходиться саме на земельній ділянці площею до 0,3450 га, яка виділена гр. [PERSON] для встановлення земельного сервітуту права паркування автотранспорту. Таким чином, наявність рішення Тернопільської міської ради від 07.06.2024 №8/39/72 та в подальшому державна реєстрація за Відповідачем [PERSON] земельного сервітуту, унеможливить виконання зі сторони Позивача умов Договору безоплатного зберігання, згідно якого на останнього покладено обов`язок забезпечувати доступ до споруди цивільного захисту так, щоб він був безперешкодним та цілодобовим. Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Зважаючи на викладене, представник Регіонального відділення Фонду державного майна вказав, що є неприпустимим обтяження земельної ділянки у вигляді земельного сервітуту на частині якої розташовано об`єкт державної власності - захисна споруда, а рішення органу місцевого самоврядування таким, яке не відповідає нормам ЗК України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимогти підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кавійчик В.П. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позов та запереченнях, просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю та неправомірністю. Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення з приводу виниклого між сторонами спору. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі виходячи із наступного. За результатами розгляду справи судом встановлено наступні обставини справи. Рішенням Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 надано дозвіл [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,3450 га для встановлення земельного сервітуту для права паркування автотранспорту терміном на три роки за адресом: [ADDRESS] . Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в шестимісячний термін подати на затвердження. Відповідачем [PERSON] розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у сервітутне користування терміном на 3 роки для права паркування автотранспорту в [ADDRESS] . Рішенням сорок шостої сесії восьмого скликання Тернопільської міської ради №8/46/81 від 28.02.2025 надано дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 1,2939 га в оренду терміном на п`ять років для обслуговування нежитлових будівель та споруд за адресом [ADDRESS] . Зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» в шестимісячний термін подати на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зазначеної в п.1 даного рішення. На підставі рішення Тернопільської міської ради №8/46/81 від 28.02.2025 товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] . Рішенням Тернопільської міської ради №8/47/36 від 02.05.2025 затверджено товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,2939 га для обслуговування нежитлових будівель та споруд за адресом [ADDRESS] (код цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком). Вказаним рішенням надано товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» земельну ділянку (кадастровий номер 6110100000:06:004:0085) площею 1,2939 га в оренду терміном на п`ять років для обслуговування нежитлових будівель та споруд за адресом [ADDRESS] . 12.05.2025 між Орендодавцем - Тернопільською міською радою та Орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільська «Медтехніка» укладено Договір оренди землі, згідно якого Орендодавець на підставі рішення Тернопільської міської ради від 02.05.2025 №8/47/36 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться у [ADDRESS] (п. 1 Договору). Згідно п. 2 вказаного Договору в оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер 6110100000:06:004:0085, загальною площею 1,2939 га, у тому числі землі під будівлями та спорудами промислових підприємств. На земельній ділянці розміщений об`єкт нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди. Об`єкти інфраструктури: телефонний та електричні кабелі, ЛЕП, водопровід, каналізація та теплотраса. (п.3 Договору). Земельна ділянка передається в оренду разом з об`єктом нерухомого майна зазначеним в п. 3 (п. 4 Договору). Відповідно до п. 8 Договору, останній укладено терміном на п`ять років з 02.05.2025 до 02.05.2030. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Згідно п. 15 Договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування нежитлових будівель та споруд. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 22.05.2025 за ТОВ «Тернопільська «Медтехніка» зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:06:004:0085 площею 1,2939 га. Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступних положень чинного законодавства України. Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до статті 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Статті 99 ЗК України встановлено види земельних сервітутів, які не є вичерпними. Згідно статті 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Статтею 124-1 ЗК України регламентовано, що особа, заінтересована у встановленні земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, звертається з клопотанням у разі, якщо земельна ділянка не передана у користування або у разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях, не сформованих у земельні ділянки, - до органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою державної, комунальної власності. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається на затвердження органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельною ділянкою, який протягом одного місяця з дня його отримання зобов`язаний затвердити проект та прийняти рішення про надання згоди на встановлення земельного сервітуту або надати мотивовану відмову у його затвердженні. Рішення про надання згоди на встановлення земельного сервітуту є підставою для укладення договору про встановлення земельного сервітуту. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. За результатами розгляду справи по суті судом встановлено, що спірна земельна ділянка за адресом [ADDRESS] , яка є предметом спору у даній справі, та на складання проекту землеустрою відведення якої рішенням Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 надано дозвіл - надана в оренду позивачу ТОВ «Тернопільська «Медтехніка» згідно рішення Тернопільської міської ради №8/47/36 від 02.05.2025. Крім цього, спірна земельна ділянка, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав, зареєстрована на правах оренди за ТОВ «Тернопільська «Медтехніка». Отже, виходячи із наведеного суд вважає, що оскаржуване позивачем рішення Тернопільської міської ради №8/39/72 від 07.06.2024 вичерпало свою дію, оскільки спірна земельна ділянка, щодо якої приймалось оскаржуване рішення, передана в оренду позивачу, а тому вказане рішення, яке оспорюється у даній справі, не порушує прав позивача, в зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed