Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі-ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №4784891 від 24.09.2021 року у розмірі 26 075,00 грн, судових витрат у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір №4784891, відповідно до якого позичальник отримала кредит у розмірі 5000 гривень, та зобов`язалася повернути його кредитодавцю, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки, що визначені договором, а саме сплатити проценти за користування кредитом 3750 гривень, які нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Зазначає, що позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 13.01.2022 року було укладено договір № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4784891. В подальшому, 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4784891. Вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за Договором №4784891 від 24.09.2021 року, заборгованість відповідача становить 26 075,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 20 125,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 950,00 грн комісії. В обґрунтування позовних вимог посилаються на Закон України «Про електронну комерцію» та ст. ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України. Ухвалою судді від 23.04.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони в судове засідання не викликалися, відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслала, про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 24.09.2021 року [PERSON] на сайті miloan.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит № 4784891, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Анкета-заява на кредит № 4784891 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви 4784891 та погоджені умови кредитування. (а.с. 24) 24.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4784891, відповідно до умов якого сума кредиту становить 5000 гривень, кредит надається строком на 30 днів, термін повернення кредиту 24.10.2021 року. Комісія за надання кредиту 9500 гривень, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3750 гривень, які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна базова процентна ставка - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 18-22). Згідно з п. 1.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2 Договору (далі-кредит), а позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2., 2.3 цього Договору. Згідно з п. 6.1 кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4 Договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. 24.09.2021 року [PERSON] також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому передбачено умови кредитування, реальну процентну ставку, порядок повернення кредиту, штрафні санкції. (а.с.23) Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнт [PERSON] , з якою укладено договір № 4784891 від 24.09.2021 року ідентифікована ТОВ «МІЛОАН», одноразовий ідентифікатор S18213 відправлений на номер телефону [NUMBER] (а.с. 30). Підписання відповідачем вказаного договору та паспорту споживчого кредиту свідчить про її обізнаність з умовами кредитування. Таким чином, відповідач підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором S18213, акцептувала умови оферти, а тому факт укладення Договору про споживчий кредит № 4784891 від 24.09.2021 року підтверджується матеріалами справи та узгоджується із ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до листа від 07.02.2025 року ТОВ « ФК «Елаєнс» повідомило, що на підставі договору № 40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу коштів, укладеного з ТОВ «МІЛОАН» проведено успішні платежі в системі, зокрема 24.09.2021 року кошти згідно договору 4784891 на суму 5000 гривень, номер картки [NUMBER] . (а.с. 30 на звороті) 13.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до якого, ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату, права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 4784891 від 24.09.2021 року. (а.с.35-37) На виконання умов Договору факторингу №13-01/2022- ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ «МІЛОАН» грошові кошти на загальну суму 3 686 675,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням №321170001 від 14.01.2022 року. (а.с.38) Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором 4784891 на загальну суму заборгованості у розмірі 15 575,00 грн (а.с.39, 40). ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як фінансовою установою, було здійснено нарахування відсотків за користування грошовими коштами за періоди з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року (включно) в розмірі 10 500,00 грн. (а.с. 33) 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, відповідно до якого право вимоги за Договором про споживчий кредит № 4784891 від 24.09.2021 року перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». (а.с.41-44) Згідно із розрахунком заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (кр.дог. №4784891), загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 10.01.2023 року становить 26 075,00 грн., яка складається: 5 000,00 грн. - заборгованості по основній сумі кредиту (тілом кредиту); 9 625,00 грн. - нараховані відсотки згідно кредитного договору; 950,00 грн. - комісія за надання кредиту; 10 500,00 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. (а.с.33) Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №4784891 на загальну суму заборгованості у розмірі 26 075,00 грн (а.с.45-46). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідач підписуючи паспорт споживчого кредиту ТОВ «Мілоан» підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови надання кредиту та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов надання кредиту. Із змісту статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає, що передбачено ст. 1077 ЦК України. За прямою нормою п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України, - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі i на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, про що свідчить норма ст. 514 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками, суд виходить з наступного. 24.09.2021 року [PERSON] уклала із ТОВ «МІЛОАН» Договір про споживчий кредит № 4784891 строком дії на 30 днів, до 24.10.2021 року. Сума позики у розмірі 5000,00 грн перерахована на картковий рахунок відповідача, однак у двадцятинний строк встановлений договором кошти не були повернуті позичальнику, що підтверджується належними та допустимим доказами. Отже, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 4784891 від 24.09.2021 року не виконала. З дослідженого судом розрахунку заборгованості слідує, що у [PERSON] перед ТОВ «МІЛОАН» станом на 13.01.2022, на дату відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», загальна сума заборгованості складала 15 575,00 грн, з яких: заборгованості по основній сумі кредиту - 5000,00 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 9 625,00 грн та заборгованості по комісії 950,00 грн (а.с.31-32, 33). Разом із тим позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 26 075,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 20 125,00 грн, заборгованість по комісії 950,00 грн. Однак, на підтвердження заборгованості за відсотками у вказаній сумі позивачем не надано жодних доказів. Отже, за встановлених обставин справи та аналізу сукупності наданих доказів, суд доходить висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 4784891 від 24.09.2021 року підлягають частковому задоволенню у розмірі 15 575,00 грн, що складається із заборгованості по основній сумі кредиту - 5000,00 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (13.01.2022) - 9 625,00 грн та заборгованості по комісії - 950,00 грн. Позивачем понесені та документально підтверджені (а.с.47,48) судові витрати, які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 1458,88 грн (15575,00 х 2442,40 /26075,00). Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.11-12), прайс лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.12 на зв. стор.-13), заявку на надання юридичної допомоги №93 від 01.01.2025 року (а.с.14) та витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 року (а.с.15), вартість наданих послуг складає 9 000 грн, з яких: надання усної консультації - 3000 грн, складання позовної заяви - 6 000 грн (а.с. 15). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, понесені позивачем витрати на правову допомогу відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 5375,88 грн (15575 х 9000 /26075).

Outcome: partial