Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

22 липня 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Війтенко Вадим Юрійович, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] (вхідний №29507, а.с.1-2). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 29 квітня 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про було зроблено актовий запис №353. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, підставою припинення подружніх відносин стало те, що у сторін почався розлад у стосунках, склались різні погляди на життя, вони перестали цікавитися справами один одного і перестали вирішувати проблеми разом, що в свою чергу призвело до постійних сварок між ними. Крім того, позивач у позові зазначає, що ведення спільного господарства та спільне проживання сторонами припинено, що на переконання позивача, позбавляє сенс у підтриманні подружніх відносин. Підсумовуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 29.04.2017 з відповідачем [PERSON] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 10 хв 26 серпня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.20-21). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 серпня 2025 року відкладено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до 08 год 40 хв 21 жовтня 2025 року (а.с.57-58). У визначений судом день та час позивач [PERSON] та його представник адвокат Війтенко В.Ю. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме: позивач [PERSON] - шляхом направлення судової повістки про виклик у судове засідання на адресу місця проживання, що вказана у вступній частині позовної заяви: [ADDRESS] ; представник позивача адвокат Війтенко В.Ю. шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 04.09.2025 о 08 год 24 хв 51 сек (а.с.61 зворот). Пунктом 2 ч.4 ст.128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Частиною 5 ст.130 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] та його представник адвокат Війтенко В.Ю. були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Водночас представник позивача Війтенко В.Ю., 20.10.2025 через підсистему «Електронний суд», подав до суду заяву, в якій виявив волю на розгляд справи без участі позивача та його представника, а позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного рішення не заперечує (вхідний № 41943/25 від 20.10.2025, а.с.64-66). Відповідач [PERSON] у судове засідання 21 жовтня 2025 року о 08 год 40 хв повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку з цим, 21 жовтня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 29 квітня 2017 року уклали шлюб, який у цей же день зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №353, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 29.04.2017 (а.с.13). Із матеріалів цивільної справи №711/6742/25 встановлено, що, станом на день її розгляду, сторони у справі є батьками малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 04.01.2019 (а.с.12) Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`яснення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу з відповідачем. Водночас відповідач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не подала до суду заяви про надання строку на примирення, тобто не виявила волі на продовження перебування у шлюбі з позивачем. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що надалі спільне життя позивача і відповідача та збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди одного з них (у конкретному випадку позивача) на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а збереження шлюбу - суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із дослідженої в судовому засіданні платіжної інструкції АТ «Таскомбанк» №3716-4265-1604-5835 від 18.07.2025 (а.с.14) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягали стягненню з відповідача на користь позивача. Проте, оскільки представник позивача адвокат Війтенко В.Ю., у п. 3 прохальної частини позовної заяви від 18.07.2025, просив суд судові витрати залишити за позивачем, тому суд, реалізовуючи волю позивача, що не суперечить чинному законодавству, не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача розміру судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви.

Outcome: approved