Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до Яготинського районного суду Київської області до Яготинської міської ради, треті сооби: [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог якого просив визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтовано тим, що [INFO] , у віці 84 роки, померла мати [PERSON] (надалі Спадкодавець), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2025. Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,674 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право власності від 09.07.2004 за р. № [NUMBER] , свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2004 за р.№ 2058, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2004 №4155488, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 744132 від 12.11.2009, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2018 №143455074). Оскільки Спадкодавець склала за життя заповіт на все своє майно на ім`я своїх дітей [PERSON] , [INFO] (який помер [INFO] ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 1/3 частці кожному, то відповідно до ст. 1223 ЦК України останні є спадкоємцями за заповітом після її смерті. Інших спадкоємців у заповіті не призначено. Даний заповіт посвідчений 25 вересня 2014 року, Сушко Л.М., державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-952. [INFO] помер син Спадкодавця - [PERSON] . Таким чином, спадкоємцями за правом представлення, після смерті Спадкодавця є діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] (Треті особи), оскільки останні спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини. Позивачі самостійно здійснили поховання Спадкодавця. В серпні 2025 року Позивач, здійснюючи прибирання у приміщенні житлового будинку Спадкодавця, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , серед особистих речей останньої, випадкового було знайдено документи, зокрема оригінал заповіту, складений на імена своїх дітей, про існування якого їй не було відомо. Ні на момент складання заповіту ні на час смерті заповідачки, Позивачам не було відомо про існування вищевказаного заповіту. За життя Спадкодавець не згадувала про наявності складеного заповіту, а тому Позивачі в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не зверталась. Після смерті Спадкодавця від нотаріуса будь-які повідомлення щодо виклику спадкоємця за заповітом або щодо наявності заповіту не надходили. Отже, як тільки Позивачі дізнались про існування заповіту на своє ім`я, звернулись із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж., але при зверненні до вказаного нотаріуса з`ясувалось, що строк для прийняття спадщини, визначений законодавством, сплив 13 серпня 2025 року. Спадкоємці, які прийняли спадщину та могли б надати письмові згоди на подання Позивачам заяви про прийняття спадщини, відсутні (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.09.2025) . Також військова агресія росії проти України - стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, який продовжено до 05 листопада 2025 року, є форс-мажорною обставиною (обставини непереборної сили), що підтверджує лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 З початку військової агресії і по даний час Позивачі проходять військову службу в лавах Збройних сил України. З причин неодноразових відряджень, у період визначений законодавством термін для подання відповідних заяв, та перебування у зоні бойових дій останніми було пропущено строк на подання заяви. Також, з причини погіршення стану здоров`я, Позивач2 знаходився на лікуванні, зокрема в останні дні спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті Спадкодавця. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 15.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального провадження. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 08.10.2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено по суті. В судове засідання позивачка не з`явилася, до початку судового засідання її адвокат Лещенко С.О. скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити. Представник відповідача Яготинської міської ради в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без її участі, у вирішенні питання покладається на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] судове засідання не з`явився, направили до суду заяви, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі та зазначили, що вимоги позову визнають в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідност.1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 84 роки, померла мати [PERSON] що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2025. Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,674 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (свідоцтво про право власності від 09.07.2004 за р. № [NUMBER] , свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.07.2004 за р.№ 2058, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2004 №4155488, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 744132 від 12.11.2009, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2018 №143455074). Оскільки Спадкодавець склала за життя заповіт на все своє майно на ім`я своїх дітей [PERSON] , [INFO] (який помер [INFO] ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 1/3 частці кожному, то відповідно до ст. 1223 ЦК України останні є спадкоємцями за заповітом після її смерті. Інших спадкоємців у заповіті не призначено. Даний заповіт посвідчений 25 вересня 2014 року, Сушко Л.М., державним нотаріусом Яготинської районної державної нотаріальної контори, за реєстровим № 1-952. [INFO] помер син Спадкодавця - [PERSON] . Отже, як тільки позивачі дізнались про існування заповіту на своє ім`я, звернулись із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж., але при зверненні до вказаного нотаріуса з`ясувалось, що строк для прийняття спадщини, визначений законодавством, сплив 13 серпня 2025 року (а.с.9-30). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції (далі - Порядок) передбачено, що При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Позивачка мотивує не подання заяви про прийняття спадщини вчасно, оскільки не знала про наявність заповіту на її користь, та в серпні 2025 року позивач зазначає, що, здійснюючи прибирання у приміщенні житлового будинку Спадкодавця, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , серед особистих речей останньої, випадкового було знайдено документи, зокрема оригінал заповіту, складений на імена своїх дітей, про існування якого їй не було відомо. Ні на момент складання заповіту ні на час смерті заповідачки, не було відомо про існування вищевказаного заповіту. Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України може визначити додатковий строк для її подання. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Враховуючи викладене, є підстави стверджувати, що від прийняття спадщини позивач свідомо не відмовлявся. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору.

Outcome: approved