Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

16 червня 2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - позивач) звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики №75472646 від 01.06.2021 в розмірі 16756,42 грн та судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.06.2021 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики на виконання якого [PERSON] отримав позику у розмірі 5000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Умов договору щодо порядку повернення запозичених коштів не виконав, а тому допустив порушення зобов`язання. Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив право вимоги за вказаним договором позики Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», яке в подальшому відступив право вимоги позивачу. Процесуальні дії та рішення у справі. 11 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 20 жовтня 2025 року протокольною ухвалою вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Позиції учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Позивач подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також висловлено згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, неодноразово повідомлявся про розгляд справи, а саме на 21.08.2025 та 23.09.2025, 20.10.2025, що підтверджується поштовими відправленнями з відміткою про одержання, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав, свого представника до суду не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи, що одночасно існують умови, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до договору позики №75472646 від 01.06.2021, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , позикодавець зобов`язався передати відповідачу грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, а відповідач зобов`язався їх повернути та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, погодився, що до моменту підписання договору позики він вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику. Відповідно до договору позики сума позики становить 5000 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова) 1,99% в день. Із п. 5.2 договору позики встановлено, що відповідач до моменту підписання договору вивчив його та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм та суть зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також застосування автопролонгації йому зрозумілі (п. 5.2. Договору).Базова процентна ставка, визначена договором позики № 75472646 від 01.06.2021 - 1,99 %. У Правилах надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), а саме у п. 6.5 вказано, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Відповідно до платіжної інструкції №ec19c93f-67dc-4fa1-8623-a928e77d2e01 від 01.06.2021 позикодавець Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Згідно довідки № КД-000021125/ТНПП від 15.04.2025 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» із завершенням платіжної операції 01.06.2021 року на суму 5000,00 грн. на номер платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу ec19c93f-67dc-4fa1-8623-a928e77d2e01. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №75472646 від 01.06.2021 станом на 28.05.2025 заборгованість становить 16754,42 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн, заборгованість за відсотками 11756,42 грн. 13.07.2021 року [PERSON] здійснив оплату в рахунок погашення заборгованості, що складає 183,58 грн. Відповідно до договору факторингу №1911 від 19.11.2021 (та додатків до нього) укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75472646 від 01.06.2021. 03.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 (з додатками) Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», за умовами якого набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75472646 від 01.06.2021. Відповідно до реєстру прав вимог від 03.04.2023 №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16756,42 грн, з яких: 5000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11756,42 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, проценти за користування позикою нараховувалися відповідачу, починаючи з 02.06.2021 по 29.09.2021, тобто сукупно 120 днів (30днів - строк договору і 90 днів - автопролонгація) у розмірі 1,99 % за кожен день користування позикою, що складає 99,50 грн. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року по справі № 300/438/18. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Мотиви і висновки суду. Підписавши договір позики відповідач [PERSON] добровільно погодився на умови договору, за якими він отримує від позичальника грошові кошти та зобов`язується їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного договору позики відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Позивач надав докази із яких випливає, що установою банку відповідачу було відкрито банківський рахунок і він отримав та користувався кредитними коштами, тобто банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем належним чином, проте відповідач не повернув кредитні кошти в повному обсязі і своєчасно установі банку, тому у нього й виникла заборгованість, що свідчить про невиконання ним своїх зобов`язань. Відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості по договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 18.11.2021 утворилася заборгованість в сумі 5000,00 грн за тілом кредиту, та заборгованість по відсоткам у розмірі 11756,42 грн., не надав суду доказів того, що кредитні кошти не отримував, ними не користувався або що відсутня заборгованість за вказаним кредитним договором. У відповідності до вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із пунктами 1-3 частини другої, частини восьмої статті 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до платіжної інструкції №579935022,1 від 27.05.2025 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано: копію договору про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024, укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та позивачем; витяг з акту № 10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.03.2025 за договором про надання правової допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжну інструкцію кредитового переказу коштів; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.11.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що загальний розмір оплати по даному договору за фактично надану правову допомогу на стадії досудової підготовки матеріалів та пред`явлення позову у суд.Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд уважає зазначений розмір гонорару адвоката співмірним зі складністю справи та ціною позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 3500 гривень на загальну суму5922,40 гривень.

Outcome: approved