Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Представник позивача Андрущенко Михайло Валерійович звернувся до суду в системі «Електронний суд» та просив стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» суму заборгованості за Договором надання грошових коштів у кредит № 7133180225 від 18.02.2025 у розмірі 27390,00 грн, з яких: 11000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14740 грн заборгованість за процентами, 1650 грн заборгованість по комісії. Позов вмотивований тим, що 18.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 7133180225. Такий договір разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024, склали єдиний договір. Договір укладений у письмовій формі у виді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов п.2.2 Договору Товариство надало Позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом. Загальний розмір кредиту згідно п.2.3 Договору склав 11000 гривень. Строк кредиту згідно п.2.5 Договору визначено 360 днів від дати надання кредиту, тобто від 18.02.2025. Метою отримання кредиту у п.2.8 Договору визначено споживчі (особисті) потреби. Обумовлено у п. 2.5 Договору стандартну проценту ставку в день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до цієї із дат яка настане раніше). У пункті 2.7 Договору визначена комісія за надання кредиту, тобто 15 % від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 11000 гривень у розмірах виконання умов Кредитного договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної [PERSON] під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім», а також Квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», а також квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» до платіжної інструкції № 20137-1354-191008683. Всупереч умовам Кредитного договору та норм статей 525,526,530,536,610,612 Цивільного кодексу України свої зобов`язання за Кредитним договором [PERSON] не виконав, кредиту не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість зазначена у Договорі. 06 серпня 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.123-125), в якому заперечується право позивача на стягнення процентів із посиланням на Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який визначає, що військовослужбовцям проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них) та/або автомобілів. Відповідачем заперечується право позивача на стягнення комісії із посиланням на нікчемність положення Договору про стягнення комісії через те, що чітко не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і використанням кредиту, які надаються позичальнику. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позові (а.с.12) просив розглянути справу без його особистої участі на підставі наявних у справі доказів. У судовому засіданні відповідач позов визнав на суму тіла кредиту, у решті позовних вимог просив відмовити із підстав, зазначених у відзиві. Заслухавши відповідача, оцінивши викладені ним у відзиві заперечення, з`ясувавши вимоги позову, визначившись із правовідносинами сторін і нормою права, яка підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту, а в решті позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що 18.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 7133180225. Такий договір разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024, склали єдиний договір. Договір укладений у письмовій формі у виді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов п.2.2 Договору Товариство надало Позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом. Загальний розмір кредиту згідно п.2.3 Договору склав 11000 гривень. Строк кредиту згідно п.2.5 Договору визначено 360 днів від дати надання кредиту, тобто від 18.02.2025. Метою отримання кредиту у п.2.8 Договору визначено споживчі (особисті) потреби. Обумовлено у п. 2.5 Договору стандартну проценту ставку в день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору та становить: 1% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до цієї із дат яка настане раніше). У пункті 2.7 Договору визначена «комісія за надання кредиту», у розмірі 15 % від суми наданого Кредиту, яка нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Перерахування Позичальнику кредитних коштів у розмірі 11000 гривень у розмірах виконання умов Кредитного договору, було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної [PERSON] під час укладання Договору, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий Дім», а також Квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», а також квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» до платіжної інструкції № 20137-1354-191008683. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.78-81) сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором надання грошових коштів у кредит № 7133180225 від 18.02.2025 визначена у розмірі 27390,00 грн, з яких: 11000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14740 грн заборгованість за процентами, 1650 грн заборгованість по комісії. Статтею 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У справі встановлено та не оспорюється відповідачем, що 18.02.2025 він отримав від позивача 11000 грн кредитних коштів. Така сума підлягає безумовному стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо заборгованості за кредитним договором, яка вказана як проценти, судом враховується, що у анкеті клієнта (а.с.65-66) відповідач повідомив позивача про тип своєї зайнятості, тобто про те, що є діючим військовослужбовцем військової частини [NUMBER] . Також відповідач підтвердив, що звертався 11.04.2025 до директора ТОВ «Іннова Фінанс» та надавав підтверджуючі документи свого особливого статусу, зокрема, довідку військової частини [NUMBER] про те, що [PERSON] дійсно проходить військову службу за контрактом в військовій частині [NUMBER] з 19.10.2016 по час надання довідки та військовий квиток (а.с.129-134). Оригіналом військового квитка у судовому засіданні підтверджено, що на час розгляду справи в суді відповідач продовжує військову службу. Частиною 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції, чинній станом на 10.06.2022, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] із 19.10.2016 по даний час перебуває на військовій службі, у зв`язку з чим він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом. Отже, нараховані позивачем проценти не підлягають стягненню з відповідача. Наведене також узгоджується із правовим висновком, вкиладеним у Постанові КЦС ВС від 04.09.2024 № 426/4264/19. Переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), у договорі чітко не зазначено.\~положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Тому не може бути стягнута визначена позивачем комісія. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позову із відповідача, який не надав документів про належність його до учасників бойових дій підлягає стягненню судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто 972,68 грн. 5000 грн витрат на правову допомогу, як вказано у позові це попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач планував понести та не надав відповідних остаточних розрахунків та документів до завершення судового розгляду, залишаючи за собою право після ухвалення рішення судом першої інстанції протягом 5-ти днів подати до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу разом із підтвердженням розміру судових витрат, які планує стягнути із відповідача. Таким чином, наведене питання може бути вирішено у порядку, передбаченому ч.8 ст. 141, ст. 270 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial