Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 28.01.2022 № 7895631 в загальному розмірі 17151,90 грн., інфляційні збитки в розмірі 2554,79 грн. та 3 % річних в сумі 498,36 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику № 7895631. За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 1500,00 грн. на 15 днів, грошові кошти перераховані на банківську картку відповідача [NUMBER] . Договір укладено в електронному вигляді, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На момент звернення до суду заборгованість відповідача складає 17151,90 грн., з яких: 1500,00 грн. тіло кредиту та 15651,90 грн. відсотків. Також, за порушення грошового зобов`язання, позивачем нараховано 2554,79 грн. інфляційних збитків за період з 01.03.2022 по 01.04.2025 та 498,36 грн. 3 % річних. Звернувшись до суду позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором, в тому числі інфляційні збитки та річні відсотки, оскільки остання своїх зобов`язань у повному обсязі не виконала, суми отриманих коштів не повернула, відсотки за користування кредитом не сплатила. Ухвалою від 10.09.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача, адвокат Буланов О.М., подав до суду відзив у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині нарахованих відсотків та нарахувань за порушення грошового зобов`язання. Зокрема зазначив, що на відповідача поширюється дія пільг, передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до указаної норми військовослужбовцям не нараховуються штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом. Таким чином, на думку представника, відсотки можуть бути нараховані лише у період з 01.12.2021 по 24.02.2022, оскільки наразі [PERSON] проходить військову службу (з 24.02.2022). Також представник зазначає, що нарахування за порушення грошового зобов`язання у виді інфляційних втрат та 3 % річних не підлягають стягненню з відповідача, оскільки після 24.02.2022 відсотки не нараховуються. Крім того, представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, вважав, що такі завищені, непропорційні фактичному їх обсягу. Зазначив, що справа не є складною та відноситься до категорії малозначних. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 28.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» та [PERSON] (позичальник) укладено договір надання коштів у позику № 7895631. Відповідно до п. 2.1, 3.1 договору позичальнику надано грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. на строк 15 днів до 12.02.2022, але не більше 30 днів. Згідно з п. 4.1, 4.2 договору знижена процентна ставка становить 0,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка 2,3 %. Відповідно до п. 3.3 договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок платіжної картки позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї цілі у особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (UA912054) (а.с. 5-8). Перерахування коштів відповідачу підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід» відповідно до якої 28.01.2022 на картку [NUMBER] перераховано 1500,00 грн., призначення платежу: видача кредиту по договору № 7895631 (а.с. 9). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 3, 4, 6, 8, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі. Грошові кошти на виконання умов такого договору були перераховані відповідачу, що підтверджується дослідженими судом доказами та не заперечується відповідачем. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Згідно з копією довідки ВЧ [NUMBER] від 26.08.2025 № 2391 у період з 24.02.2022 по 02.03.2022, з 04.03.2022 по 22.08.2022, з 07.09.2022 по 07.09.2022, з 20.08.2024 по 22.12.2024, з 08.01.2025 по 06.05.2025 [PERSON] брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 50). Відповідно до копії довідки від 16.09.2025 № 2/1140 [PERSON] перебуває на військовій службі по теперішній час (а.с. 49). На момент укладення договору (28.01.2022) редакція ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачала: військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Чинна редакція ч. 15 ст. 14 Закону передбачає: військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Таким чином, в силу положень наведеної норми закону, відповідачу як військовослужбовиці, не підлягають нарахуванню проценти за користування кредитом, зокрема з моменту участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, тобто з 24.02.2022. За умовами договору, [PERSON] надано кредит у розмірі 1500,00 грн. на 15 днів до 12.02.2022, але не більше ніж 30 днів. Стандартна процентна ставка, відповідно до п. 4.2 договору, складає 2,3 %. Відповідно за кожен день користування кредитом позичальник сплачує за стандартною процентною ставкою 34,50 грн. Тобто за період з 28.01.2022 по 23.02.2022 розмір відсотків за користування кредитом складає 897,00 грн. (34,50 * 26 днів). Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ). У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до цього часу. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18. Відповідно до указаного пункту, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто в силу закону позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, за прострочення грошового зобов`язання. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем. Отже інфляційні втрати та три відсотки річних, нараховані позивачем з 01.03.2022 по 01.04.2025 в загальному розмірі 3053,15 грн., не підлягають стягненню з відповідача. Таким чином позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» підлягають частковому задоволенню у зв`язку із чим з [PERSON] слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 2397,00 грн., в тому числі 1500,00 грн. кредиту та 897,00 грн. процентів. Щодо питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на правничу допомоги позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги від 02.06.2025 № 2025/06/02 (а.с. 27-29); додаткову угоду № 1 від 02.06.2025 (а.с. 30); акт № 27 прийому-передачі наданих послуг на суму 5000,00 грн. (а.с. 31); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 35). Із загального розміру майнових вимог, позов ТОВ «Фінансова компанія «Арагон» задоволено на 12 %. Таким чином на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у розмірі 600,00 грн. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 287,38 грн.

Outcome: partial