Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договорами № 3708400607-118508 від 08.09.2021 та №102101752 від 12.08.2021 у розмірі 51 999,50 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та 16 000 гривень витрат на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2021 ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС" та [PERSON] уклали в електронному вигляді договір позики № 3708400607-118508. На підставі вказаного договору кредитодавець перерахував останній грошові кошти в розмірі 2000,00 гривень. За умовами укладеного договору, дата видачі кредиту - 08.09.2021, дата повернення кредиту - 22.09.2021, термін користування кредитом - 14 діб (п. 2.3). Відповідно до п. 2.5 договору позики, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Умовами договору позики на період зазначений в п. 2.3 договору, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом. Крім того 12.08.2021 [PERSON] та ТОВ "МІЛОАН" уклали в електронному вигляді договір про споживчий кредит № 102101752. Відповідно до п. 1.2 укладеного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 4500,00 грн. Згідно з п. 1.5.2 договору, проценти за користування кредитом - 13,5 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6 договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також п. 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. 18 січня 2022 року ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» на підставі договору №18-01/22 відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за договором №3708400607-118508. А останнє 10.01.2023 у свою чергу на підставі договору №10-01/2023 відступило право вимоги за вказаним договором на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Надалі 18 лютого 2025 року право вимоги за кредитним договором №3708400607-118508, згідно з договором №18-02/25, перейшло від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 30 листопада 2021 року на підставі укладеного договору №30-11-65 ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитним договором №102101752. 10 січня 2023 року останній у свою чергу відступив право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору №10-01/2023. Відповідно до договору №18-02/25, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 18 лютого 2025 року відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитним договором №102101752. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідачки за договорами № 3708400607-118508 та №102101752. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3708400607-118508 від 08.09.2021, що підлягає стягненню з позичальниці станом на день формування позовної заяви, становить 14636,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12636,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №102101752 від 12.08.2021, що підлягає стягненню з позичальниці станом на день формування позовної заяви, становить 37363,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 32863,50 грн. Тобто загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за спірними договорами становить 51999,50 грн. Представник відповідачки - адвокат Білянський Н.С. подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивував тим, що обов`язок виконувати кредитні зобов`язання перед позивачем у відповідачки не виник, оскільки її останній ніяким чином не повідомляв про зміну кредитора. Крім того позивач пропустив трирічний строк звернення до суду з позовом, оскільки останній платіж його довірителька здійснила ще 22.09.2021 і саме з цього часу виникло право вимоги. Представник відповідача сформував відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідачка не заперечила проти факту укладення кредитних договорів, отримання кредитних коштів за ними, а відтак і проти виникнення кредитних зобов`язнань. Щодо строку позовної давності вказав, що, підписуючи договір № 102101752, сторони погодили пролонгацію договору на стандартних умовах у разі наявності непогашеної заборгованості, за умовами якої строк кредитування не може перевищувати 60 днів. При цьому пролонгація не потребувала ніяких додаткових дій ні від кредитодавця, ні від позичальника. Щодо договору № 3708400607-118508, то в ньому передбачений строк позовної давності тривалістю в 20 років. Крім того зауважив, що строк позовної давності був продовжений на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби та становив з 12.03.2020 до 01.07.2023. А у період введення воєнного стану в Україні, перебіг позовної давності був зупинений на строк дії такого стану. Тобто, враховуючи вимоги ст. 257, 258, п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, посилання сторони відповідачки на пропущення строку позовної давності є безпідставними та необґрунтованими. Щодо відступлення прав вимоги констатував, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідачка ж не надала будь-яких доказів щодо погашення заборгованості за договорами ні новому, ні попереднім кредиторам, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка заявлена до стягнення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, як безпосередньо в позовній заяві, так і в окремо сформованому через систему «Електронний суд» клопотанні просить проводити розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 1-6, 134). Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Білянський Н.С. після подання відзиву на позов та отримання останнім у електронному кабінеті користувача ЄСІТС відповіді на відзив (а.с. 118) у судове засідання на повторний виклик не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованими поштовими відправленнями повісток про виклик до суду (а.с. 101, 106-107, 128, 129-130) позивачці за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 99), та доставлення такого ж виклику її представнику до електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с. 133). Крім того дані РНОКПП відповідачки внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує її можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 19.08.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням судового засідання. 05 вересня 2025 року представник відповідачки подав відзив на позовну заяву. 16 вересня 2025 року представник позивача у системі «Електронний суд» сформував відповідь на відзив, який попередньо скерував представнику відповідачки. 19 вересня 2025 року представниця позивача у системі «Електронний суд» сформувала клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, яке суд задоволив, про що постановив ухвалу від 24.09.2025. 25 вересня 2025 року у зв`язку з першою неявкою сторони відповідачки суд протокольною ухвалою постановив відкласти судове засідання. В судове засідання, призначене на 23.10.2025 о 09.00 годин, сторони не з`явилися. Представниця позивача у системі «Електронний суд» сформувала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідачка та її представник будь-яких заяв, клопотань не подавали. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулося за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установив суд, порядок надання коштів у позику ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та основні умови кредитування визначені в Паспорті кредиту та у Правилах надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» (а.с. 15 звор. - 17, 18-21). За твердженнями позивача, відповідачка ознайомилася з основними умовами кредитування в ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», чого остання не заперечила. 08 вересня 2021 року [PERSON] та ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» уклали в електронному вигляді договір позики № 3708400607-118508, за умовами якого Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит і сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором (п. 2.1). Кредит надається в загальному розмірі - 2000 грн (п. 2.2). Строк користування кредитними коштами складає 14 днів та починається з 08.09.2021 і закінчується 22.09.2021 (п. 2.3). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до договору) (п. 2.5). Товариство має право відступити у будь-який спосіб (цесія, факторинг) права вимоги за цим договором будь-якій третій особі, без отримання згоди від позичальника (п. 4.2.7). Сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані Товариством, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, на всю суму боргу та встановлюються у розмірі 1404 % річних (п. 9.6). До правовідносин, пов`язаних із поверненням суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та будь-яких інших платежів, належних з позичальника, застосовується строк позовної давності тривалістю в 20 років (п. 9.7). За користування наданими за цим договором грошовими коштами у строк, передбачений п. 2.3 цього договору, встановлюється процентна ставка у розмірі 702 % річних (або 1,95 % за один день користування горшовими коштами (п. 9.13) (а.с. 9-17). Договір та його додаток № 1 (Графік розрахунків) [PERSON] підписала одноразовим ідентифікатором M5TTB52G. На підставі укладеного договору позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» через платіжний сервіс "Platon" ТОВ "Платежі онлайн" перерахувало 08.09.2021 на користь [PERSON] 2000,00 грн на картку [NUMBER] , призначення платежу: переказ для позики 3708400607-118508, на підтвердження чого позивач надав дані про вказану транзакцію та інформаційну довідку (а.с. 35, 35 звор.). Будь-яких заперечень з даного приводу від відповідачки не надходило, факт отримання коштів вона у відзиві на позов не заперечувала. Згідно із розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», станом на 18.01.2022, заборгованість [PERSON] за договором № 3708400607-118508 від 08.09.2021 становила 2546,00 грн (а.с. 36-37), з них: 2000,00 грн - за тілом кредита, 546,00 грн - за відсотками, які нараховані за період з 08.09.2021 до 22.09.2021 включно, тобто за 14 днів. Будь-яких сплат відповідачка не здійснювала. 18 січня 2022 року ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» (кредитор) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (новий кредитор) уклали договір № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначеному цим договором. З моменту відступлення (передачі) кредитором новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимог, якщо такі нарахування не були здійснені кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договору позики (п. 5.4) (а.с. 46-47). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022, ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» передав, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняв Реєстр боржників (а.с. 49 звор.). Відповідно до Реєстру боржників до договору № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022 та витягу з нього, до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] (№ п/п 376) за договором позики № 3708400607-118508 на загальну суму 2546,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 546,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 50-51, 52). Як слідує із розрахунку заборгованості (а.с. 40), який проведений ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», загальна сума заборгованості становить 14636,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн, за процентами - 11750,00 грн. Суд звертає увагу на те, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» після відступлення права вимоги здійснив донарахування відсотків за відсотковою ставкою 3,9 % денних на суму 9204,00 грн за період з 22.09.2021 до 17.01.2022 на підставі п. 5.4 договору про відступлення прав вимоги від 18.01.2022, а також донарахував відсотки за відсотковою ставкою 3,9 % денних на суму 2886,00 грн за період з 18.01.2022 до 23.02.2022. Крім того, під час розгляду справи з наданих доказів суд установив, що [PERSON] 12.08.2021 заповнила анкету-заяву на кредит № 102101752, в якій замовила кредит на суму 4500 грн, що ТОВ "МІЛОАН" їй погодило (а.с. 28). Порядок надання коштів у позику в ТОВ "МІЛОАН" визначено Правилами надання фінансових кредитів ТОВ "МІЛОАН" (а.с. 29-33). Після погодження суми кредиту та ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] 12.08.2021 підписала в електронному вигляді договір про споживчий кредит № 102101752 (а.с. 22-27). За умовами вказаного кредитного договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язується на строк, встановлений п. 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника (п. 1.1). Сума кредиту становить 4500,00 грн (п. 1.2). Кредит надається строком на 30 днів з 12.08.2021 (п. 1.3). Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 11.09.2021 (п. 1.4). Проценти за користування кредитом 13,50 грн, які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6). Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, 2.3 цього Договору (п. 1.7). Позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, визначених в п. 1.5.1-1.5.2 Договору, в термін (дату) вказаний у п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний у п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 Договору (п. 2.2.1). Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється (п. 2.2.3). Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування… Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені Розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частину заборгованості за кредитом. Можливі періоди продовження строку кредитування (3, 7, 15 днів). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору (п. 2.3.1.1). Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору (п. 2.3.1.2). У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 Договору як проценти за порушення грошового зобов`язання, передбачені ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору (п. 4.2). Кредитний договір № 102101752 від 12.08.2021 [PERSON] підписала на допомогою одноразового ідентифікатора F20841, який був направлений на її номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 34). Додатками до договору про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 є: - Графік платежів, де серед іншого визначено чисту суму кредиту в розмірі 4500 грн та розраховані проценти за користування кредитом (а.с. 13); - Паспорт споживчого кредиту, де визначені запропоновані відповідачці основні умови кредитування (а.с. 14). Факт укладення вказаного вище кредитного договору та ознайомлення з його основними умовами відповідачка не заперечила. На підставі укладеного кредитного договору № 102101752 від 12.08.2021 ТОВ "МІЛОАН" перерахувало на користь [PERSON] кредитні кошти в сумі 4500 грн на картку [NUMBER], призначення платежу: кошти згідно договору № 102101752, про що свідчить відповідна квитанція (а.с. 34 звор.). Будь-яких заперечень з даного приводу від відповідачки не надходило, у відзиві на позов остання факт отримання кредитних коштів не заперечувала. У відомостях про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 102101752 (а.с. 38-39) зазначено, що загальна сума заборгованості становить 18013,50 грн, з яких 4500,00 грн борг по тілу кредиту, 13513,50 борг по відсотках. За період з 13.08.2021 до 11.09.2021 (30 днів) щоденно нараховувалися відсотки в розмірі 0,45 грн, а за період з 12.09.2021 до 10.11.2021 - 225,00 грн. 30 листопада 2021 року ТОВ "МІЛОАН" (клієнт) та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (фактор) уклали договір факторингу № 30-11-65, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 65369380,75 грн, а фактор зобоз`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п. 2.1). За цим договором фактор одержує право (заміть клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається (п. 2.4). Право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання реєстру боржників (Додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги (п. 6.1.4) (а.с. 53-55). Згідно з актами приймання-передавання Реєстру боржників за договором факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021, платіжним дорученням, ТОВ "МІЛОАН" передав, а ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" прийняв Реєстр боржників та здійснив сплату згідно договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 (а.с. 55). Відповідно до Реєстру боржників для друку (та витягу з нього), який є додатком № 3 до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021, до ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 102101752 на загальну суму 18013,50 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 13513,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 56-57, 58). Згідно з розрахунком заборгованості, який провело ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", за [PERSON] за кредитним договором № 102101752 станом на дату початку розрахунку рахувалася заборгованість у розмірі 18013,50 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 13513,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Однак станом на дату розрахунку 10.01.2023 заборгованість вже становила 37363,50 грн, з яких 4500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 13513,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 19350,00 грн - нараховані відсотки. При цьому відсотки в сумі 19350 грн нараховані за період з 30.11.2021 до 23.02.2022, відсоткова ставка 5 % денних. Відповідно до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" (первісний кредитор) відступив шляхом продажу ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (новому кредитору) належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором , права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору. Права вимоги, що є предметом цього договору, належать первісному кредитору у тому числі на підставі договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 та договору № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022 (п. 2.1) (а.с. 59-61). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" передало, а ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" прийняло Реєстр боржників за зобов`язаннями, які виникли у тому числі за вказаними вище договором факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 та договором № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022 (а.с. 61 звор., 62). Відповідно до Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та витягу з нього, до ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" перейшло: - право вимоги до [PERSON] (№ п/п 76540 ) за договором позики № 3708400607-118508 на загальну суму 14636,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 12636,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 63-64, 67); - право вимоги до [PERSON] (№ п/п 34549) за договором № 102101752 на загальну суму 37363,50 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32863,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 65-66, 68). Відповідно до розрахунків заборгованостей за договором позики № 3708400607-118508 та за договором № 102101752, які проведено ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", за [PERSON] рахувалася така ж заборгованість, яка була станом на дату відступлення права вимоги (а.с. 42, 43), тобто ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" будь-яких нарахуваннь не проводило. 18 лютого 2025 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (первісний кредитор) уклало з ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (нови й кредитор) договір № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору (п. 2.1). Права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акта приймання-передачі Реєстру боржників у друкованому вигляді (додаток № 4) (п. 5.2) (а.с. 69-73). Згідно з актами прийому-передачі Реєстру боржників від 18.02.2025, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.03.2025 та Реєстром боржників до договору № 18-02/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (витягами до нього), ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" передало, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" прийняло право вимоги у тому числі до [PERSON] за договором № 3708400607-118508 на загальну суму 14636,00 грн та за договором № 102101752 на загальну суму 37363,50 грн (а.с. 73 звор, 74, 74 звор. - 76, 77, 78). Як слідує із розрахунків заборгованостей, які проведені ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", за [PERSON] рахується заборгованість на загальну суму 51999,50 грн, а саме: - за договором № 3708400607-118508 станом на 07.08.2025 на загальну суму 14636,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 12636,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 44); - за договором № 102101752 станом на 29.07.2025 на загальну суму 37363,50 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32863,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 45). При цьому суд звертає увагу, що будь-яких сплат з метою погашення заборгованості за жодним зі вказаних договорів відповідачка [PERSON] не здійснювала, а тому посилання її представника у відзиві на позов на те, що останній платіж за кредитним договором (не вказано за яким) було здійснено 22.09.2021 є голослівним та не підтвердженим жодним доказом. Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитних договорів, права вимоги за якими перейшло до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", непогашення відповідачкою заборгованості за цими договорами, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду та норми права, які застосував суд: суд, зважаючи на позиції сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі. Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Зважаючи на описані письмові докази, суд установив, що відповідачка, ознайомившись із умовами кредитування, уклала в електронному вигляді 12.08.2021 договір про споживчий кредит № 102101752 з ТОВ "МІЛОАН", а 08.09.2021 - договір позики № 3708400607-118508 з ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС", що відповідає описаним вище нормам законодавства. ТОВ "МІЛОАН" свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 виконало в повному обсязі, перерахувавши відповідачці на вказаний нею рахунок кредитні кошти в розмірі 4500,00 грн, що підтверджується квитанцією, відповідно до умов договору, з якими [PERSON] погодилася. ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС" також свої зобов`язання перед [PERSON] за договором позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 виконало, оскільки перерахувало на користь останньої 2000 грн, про що свідчать відповідна інформація про транзакцію та інформаційна довідка. Факт перерахування на її користь кредитних коштів відповідачка будь-якими доказами не спростувала, вказаних обставин ні вона, ні її представник не заперечили. Як указано вище та підтверджується розрахунками заборгованостей, які проведені ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС", [PERSON] , отримавши кредитні кошти, не повернула їх, хоча, згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. [PERSON] свої зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за спірними кредитними договорами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за якими позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором, первісні кредитори нараховували позичальниці відсотки, що передбачені умовами кредитних договорів, з розміром яких відповідачка погодилася. Так, згідно із розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», станом на 18.01.2022 заборгованість [PERSON] за договором № 3708400607-118508 від 08.09.2021 становила 2546,00 грн (а.с. 36-37), з них: 2000,00 грн - за тілом кредита, 546,00 грн - за відсотками (2000грн*1,95%*14 днів). Тобто відсотки нараховані за період з 08.09.2021 до 22.09.2021 включно (14 днів) та в передбаченому договором розмірі (1,95 % в день), з чим відповідачка погодилася. Відповідно до розрахунка заборгованості, який проведений ТОВ "МІЛОАН", станом на 10.11.2021 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 становила 18013,50 грн, з яких 4500,00 грн борг по тілу кредиту, 13513,50 борг по відсотках. За період з 13.08.2021 до 11.09.2021 (30 днів) щоденно нараховувалися відсотки в розмірі 0,45 грн (4500 грн*0,01 %), а за період з 12.09.2021 до 10.11.2021 (що в межах 60-ти днів загального періоду пролонгації (п. 2.3.1.2)) - 225,00 грн (4500 грн*5%)). При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачка із розміром указаних відсотків погодилася, підписавши зазначений договір, як і пристала на умови сплати процентів за користування кредитом протягом періоду, на який продовжився строк кредитування. Згідно з вимогами ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Під час розгляду справи суд установив, що право вимоги до [PERSON] за договором позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 перейшло від ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС" до ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на підставі договору № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Факт переходу права вимоги підтверджується описаними вище договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, актом прийому-передачі та реєтром боржників (витягом з нього). Станом на дату отримання ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до відповідачки заборгованість за договором позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 становила 14636,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн, за процентами - 11750,00 грн. Проте після відступлення права вимоги ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" здійснило донарахування відсотків за період з 22.09.2021 до 23.02.2022 за відсотковою ставкою 3,9 % денних на загальну суму 12090,00 грн (9204,00 грн + 2886,00 грн). Суд зазначає, що умовами договору позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021, а саме п. 9.6 було обумовлено, що після закінчення строку дії договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України на всю суму боргу та встановлюються у розмірі 1404 % річних (1404/12 міс/30 днів=3,9 %). Тобто відповідачці було відомо про відповідальність за порушення грошового зобов`язання та встановлений у договорі розмір відсотків, який нараховується на прострочену суму та відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що сторони договору позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 погодили відсоткову ставку, яка застосовується при порушенні грошового зобов`язання, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" підставно, з огляду на вимоги п. 5.4 договору № 18-01/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2022, нарахувало відсотки, які фактично є мірою відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. При цьому суд звертає увагу на те, що такі відсотки нараховані до 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану, що узгоджується з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Однак, як слідує із розрахунків заборгованостей, ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС" 22.09.2021 вже нарахував [PERSON] відсотки за користування кредитом, тому ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" безпідставно ще раз нараховує відсотки за цей же день, тому суд уважає, що підставними до нарахування останнім є відсотки у розмірі 12012 грн (154 дні (118+37-1)* 78 грн (2000 грн*3,9%)). Таким чином, заборгованість [PERSON] за договором позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 перед ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" становила 14558,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн, за процентами - 12558,00 грн (546,00 грн заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та 12012,00 грн заборгованості за відсотками за невиконання грошового зобов`язання). Крім того, суд установив, що право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 від ТОВ "МІЛОАН" перейшло до ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" на підставі договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021. Факт переходу права вимоги підтверджується вказаним договором факторингу, актами приймання-передавання, платіжним дорученням та Реєстром боржників. Станом на дату отримання ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги до відповідачки заборгованість за договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 становила 18013,50 грн, з яких 4500,00 грн борг по тілу кредиту, 13513,50 борг по відсотках. Проте після відступлення права вимоги ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" здійснило донарахування відсотків за період з 30.11.2021 до 23.02.2022 на загальну суму 19350 грн. Відсотки нараховані за відсотковою ставкою 5 % денних, що відповідає вимогам п. 4.2 договору про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 та обумовлено п. 2.4 договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021. При цьому суд ураховує, що відповідачці було відомо про відповідальність за порушення грошового зобов`язання та встановлений у договорі розмір відсотків, який нараховується на прострочену суму та відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того суд зважає на те, що такі відсотки нараховані до 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану, що узгоджується з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тобто заборгованість [PERSON] перед ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" за договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 становила 37363,50 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32863,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (13513,50 грн заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами та 19350,00 грн (4500грн* 5 %*86 днів) заборгованості за відсотками за невиконання грошового зобов`язання). Надалі права вимоги до [PERSON] за договором позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 та договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 від ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" перейшло за договором № 10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 до ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", а від ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" - до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", згідно з договором № 18-02/25 про відступлення прав вимоги від 18.02.2025. Перехід прав вимоги підтверджений належними доказами, які описано вище. Будь-яких нарахувань ні ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", ні ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" не проводили. Договір, укладений між відповідачкою та первісними кредиторами, договори про відступлення прав вимоги між ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", договір факторингу між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", договори про відступлення прав вимоги між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" у встановленому порядку недійсними не визнані, тому, в силу положень ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаних правочинів. Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за спірними кредитними договорами. Щодо тверджень відповідачки про те, що вона не отримувала від фактора повідомлень про відступлення прав грошової вимоги, суд зазначає, що ч. 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним. Отже, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Тобто неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Про що, в тому числі, вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15. З огляду на те, що як ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС", так і ТОВ "МІЛОАН" як первісні кредитори свої зобов`язання за кредитнимими договорами перед відповідачкою виконали в повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного відповідачка суду не надала, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердженя, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до відповідачки, а саме: - за договором № 3708400607-118508 станом на 07.08.2025 на загальну суму 14558,00 грн, з яких: 2000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 12012,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами; - за договором № 102101752 станом на 29.07.2025 на загальну суму 37363,50 грн, з яких: 4500,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32863,50 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами. Відповідачка не спростувала належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості вона суду не надала, як і не надала доказів про сплату боргу, в тому числі первісному кредитору, за будь-яким із кредитних договорів. При цьому твердження її представника щодо пропуску строку позовної давності за звернення до суду з позовом не заслуговують на увагу, з огляду на таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. За змістом ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як установив суд вище, строк кредитування за договором позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 становив 14 днів (до 22.09.2021). Строк кредитування за договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 становив 30 днів (до 11.09.2021) з можливістю продовження строку кредитування не більше як на 60 днів, тобто до 10.11.2021. [PERSON] будь-яких сплат на погашеня заборгованостей за спірними кредитними договорами не вносила, кредитні кошти не повернула, а відтак, у її кредиторів виникло право вимагати належного виконання своїх зобов`язань за договором позики з 23.09.2021 і за договором про споживчий кредит із 11.11.2021. Тобто останнім днем для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 з урахуванням збільшеного строку позовної давності (20 років) є 23.09.2041, а з позовом про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021 з урахуванням загального трьохрічного строку позовної давності є 11.11.2024. При цьому суд звертає увагу на те, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року, який набрав чинність 17 березня 2022 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Тобто законодавцем було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжувалася на строк дії таких обставин та діяв такий механізм до 04.09.2025 (до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності 4434-IX від 14.05.2025). З урахуванням вказаного вище, вимог ст. 257, 259, ч. 5 ст. 267 ЦК України, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) ЦК України, належить зробити висновок, що станом на 18.08.2025 (дата звернення до суду) позивачем не пропущено позовну давність щодо вимог за спірними кредитними договорами. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що відповідачка порушила умови договору позики № 3708400607-118508 від 08.09.2021 та договору про споживчий кредит № 102101752 від 12.08.2021, у встановленому порядку та строки не погашала кредити та проценти за користування ними, позивач набув права вимоги за вказаними зобов`язаннями, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути: - за договором № 3708400607-118508 заборгованість станом на 07.08.2025 на загальну суму 14558,00 грн, з яких: 2000,00 грн - тіло кредиту, 12558,00 грн - нараховані проценти (546,00 грн заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та 12012,00 грн заборгованості за відсотками за невиконання грошового зобов`язання), відмовивши у стягненні процентів у розмірі 78 грн, які нараховані вдруге за користування кредитом за один і той же день, а саме за 22.09.2021; - за договором № 102101752 заборгованість станом на 29.07.2025 на загальну суму 37363,50 грн, з яких: 4500,00 грн - основне зобов`язання, 32863,50 грн - нараховані проценти (13513,50 грн заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами та 19350,00 грн заборгованості за відсотками за невиконання грошового зобов`язання), що складає загальну суму заборгованості в розмірі 51921,50 грн, а позовні вимоги задовольнити частково (99,84%). Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 8). Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, згідно із п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 2418,52 грн (2422,40 грн*99,84 %). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 16000,00 гривень надав: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, який укладений між АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (а.с. 82-83); прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", де визначена вартість усіх видів послуг (а.с. 83 звор.-84); заявку на надання юридичної допомоги № 252 від 01.07.2025 та витяг з акта № 15 від 31.07.2025 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025, згідно з якими АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] надання усної консультації (2 год) - 4000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (4 год) - 12000 грн (а.с. 86). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачка не заявляла клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказувала на обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене, суд виснує, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено частково, суд уважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15974,40 грн (16000грн*99,84%), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачка не надала, про намір подати такі не заявила. На підставі викладеного, ст. 205, 207, 256, 257, 259, 261, 509, 610, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial