Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ЄДРПОУ 14360080) за дорученням Шкапенко Олександр Віталійович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] ) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 березня 2025 року відповідач уклав з Банком кредитний договір АВНОСТ155101741594422785 щодо надання останньому кредит в розмірі 22000 грн. 00 коп. строком на 6 місяців, тобто, до 09.09.2025 року зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Станом на 18.07.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 27835 грн. 17 коп., яка складається з: 21999 грн. 92 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 5151 грн. 33 коп. загальний залишок заборгованості за процентами; 683 грн. 92 коп. загальний залишок заборгованості за пенею. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВНОСТ155101741594422785 від 10.03.2025 року в розмірі 27835 грн. 17 коп. станом на 18.07.2025 року; судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. 21 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 23 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав письмове клопотання з проханням проводити розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада». Відзив на позовну заяву не подав. Відповідач через канцелярію суду надав пояснення. В якому зазначено, що він дав свій паспорт та код для оформлення кредиту. Про наявність оформленого кредиту він дізнався лише тільки тоді, коли до нього стали телефонувати з банку. Також, надав Витяг з Єдиного реєстру досудового розслідувань по кримінальному провадженню 12025250310003041 від 13.09.2025 року, відповідно до якого [PERSON] звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з повідомленням про те, що невстановлена особа скориставшись довірою заявника, шахрайським шляхом з використанням інформаційно комунікаційних систем оформила кредити в банківських установах на нього чим спричинила останньому матеріальної шкоди. Проте, результатів розгляду свого звернення відповідачем не надано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.\~280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 10 березня 2025 року [PERSON] уклав з Банком кредитний договір АВНОСТ155101741594422785 щодо надання останньому кредит в розмірі 22000 грн. 00 коп. строком на 6 місяців, тобто, до 09.09.2025 року зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Відповідно до п. 7 Кредитного договору, розмір щомісячного платежу 4646,88 грн. Відповідно до п. 9 Кредитного договору, платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323345018389132. Відповідно до п. 10 Кредитного договору, загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 27881,27 грн. Відповідно до п. 11 Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів га рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 12 Кредитного договору, у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. В судовому засіданні встановлено, що Заява про надання послуги «Швидка готівка» № АВНОСТ155101741594422785 від 10.03.2025 року підписана електронно цифровим підписом за ідентифікатором 02е8ое27сса845153ееf442366907в9. Таким чином, встановлено, що 10 березня 2025 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] було укладено Договір № АВНОСТ155101741594422785, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Встановлено, що АТ "А-Банк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Даний факт підтверджується Меморіальним ордером № TR.44891132.36682.65455 від 10.03.2025 року, відповідно до якого [PERSON] було перераховано 22000 грн. 00 коп. Проте, в судовому засіданні встановлено, що відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконав, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 18.07.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 27835 грн. 17 коп., яка складається з: 21999 грн. 92 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 5151 грн. 33 коп. загальний залишок заборгованості за процентами; 683 грн. 92 коп. загальний залишок заборгованості за пенею. Таким чином, між сторонами існує спір щодо виконання грошового зобов`язання, який регулюється нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч.1,3,4,7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну корупцію). Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавіто-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду , а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Кредитному договорі і він користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Наданий позивачем суду розрахунок розміру заборгованості відповідача відповідає умовам укладеного між сторонами Кредитного договору. В цьому контексті слід звернути увагу, що цивільні правовідносини регулюються на засадах вільного волевиявлення та свободи договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК). Відповідно до ст. 6 ЦК сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Отже, враховуючи ту обставину, що в порушення умов Кредитного договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернув, чим порушив права кредитора, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими. Тому, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, та достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також, враховуючи, що відповідач грошові кошти від позивача отримала та користувалася ними, однак, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та у визначені сторонами строки не виконала, порушивши умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в розмірі 45519 грн. 08 коп., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом в системі «Електронний суд» позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до матеріалів справи, відповідач [PERSON] є інвалідом з дитинства 2 групи (Пенсійне посвідчення № [NUMBER] ), а тому, від сплати судового збору звільнений. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., сплаченого за Платіжним дорученням № 6005315499984 від 18.07.2025 року в АТ «А-Банк».

Outcome: approved