Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області року надійшла позовна заява Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Слобожанської селищної ради в особі: Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, не забезпечує належним чином духовний та фізичний розвиток дітей, медичний огляд. Спосіб життя, який веде відповідач, та вживання нею алкоголю не забезпечить розвиток дітей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Подальше проживання дітей з матір`ю, в тому середовищі, яке вона створила для них буде негативно впливати на їх емоційний, фізичний розвиток та безпеку. Зважаючи на систематичність невиконання відповідачем батьківських обов?язків відносно її малолітніх дітей, свідомого нехтування нею своїми обов?язками, зловживання алкогольними напоями, позивач вважав за необхідне позбавити її батьківських прав. У зв?язку з неоднократним притягненням батьків до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173-2, 184 КУПАП, через зловживання ними алкогольними напоями, вчинення домашнього насильства з боку батька по відношенню до падчерки, через неможливість з боку матері забезпечити нормальні санітарно-гігієнічні умови проживання дітей, їх належне харчування, навчання, є підстава вирішення цього питання у судовому порядку. Позивач був вимушений звернутись до суду для захисту прав та інтересів дітей, мати яких не піклується про їх фізичний та розумовий розвиток, про їх здоров?я та інші соціальні потреби. Враховуючи наведене позивач просить суд позбавити гр. [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передано [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення нею повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь фізичної чи юридичної особи, якій буде передано [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 29.07.2025 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та/або їх представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили, правом надання відзиву на позов не скористався. У раніше поданій заяві до суду проти позову заперечувала, зазначила,що змінила свою поведінку, просила не позбавляти її батьківських прав. З урахуванням зазначеного, відношення сторін до своїх процесуальних прав та обов`язків і тривалості розгляду справи, суд вважає, що відсутність відповідача не перешкоджає розгляду справи. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаного відповідача відповідно до ст. 223 ЦПК України. Вислухавши представника позивача та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та непідлягаючими задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що на території Олександрівського старостинського округу Слобожанської селищної територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , проживає сім?я [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , які виховують малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Родина [PERSON] перебуває на обліку у Службі у справах дітей Слобожанської селищної ради як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Позивач у позові зазначає, що починаючи з 20.09.2022 року до дати подання позовної заяви мати, [PERSON] , 5 разів притягувались до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, батько, [PERSON] - 1 раз за ст. 184 КУпАП та 2 рази за ст. 173-2 КУпАП. Однак на підтвердження вище викладеного суду належних та допустимих доказів не надано та матеріали справи не містять. Встановлено, що перше місце проживання сім?ї було за адресою: [ADDRESS] . 3 26.12.2024 року родина проживала за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.04.2023 року (актовий запис про шлюб N? 160 від 11.04.2023 року, вчинений Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), Відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] визнав батьківство щодо свого біологічного сина [PERSON] , [INFO] , та прізвище дитини змінено на « [PERSON] » (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 23.09.2023 року). 20.09.2022 року діти були поставлені на облік у Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах. В ході роботи з родиною з 2021 року під час рейдів, планових візитів, а також зі свідчень сусідів було виявлено зловживання батьками алкогольними напоями (переважно горілка), і, як наслідок, - діти не отримували належного забезпечення, виховання, догляду, мали місце випадки у дітей і матері педикульозу, нерегулярне і не якісне харчування, відсутнє медичне обстеження, неналежне лікування, порушення навчального процесу, діти були свідками домашнього насильства. Старша донька потерпала від образ з боку матері та вітчима. Перше відібрання дітей без позбавлення батьківських прав відбулося 19.01.2023 року. Причиною першого відібрання дітей стало тривале спільне вживання алкоголю батьками в присутності дітей, діти були не купані, не охайні, мали педикульоз, були голодні (як було з?ясовано пізніше, діти їли недоварений рис пару днів підряд). Очевидним було порушення санітарно-гігієнічних норм проживання. Членів комісії шокував той факт, що мати дітей блювала у відро в кімнаті, де сплять діти, вже декілька днів. Батько, [PERSON] , весь цей час був дома, за допомогою до медиків не звернувся, говорив, що це в неї пройде, поводився зухвало. В приміщенні стояв сильний запах блювотних мас, вживання алкоголю. Співмешканці, попри це, вживали горілку. Продукти харчування були наявні, але дорослі не були здатні приготувати хорошу страву через тривале сильне сп?яніння. Емоційний стан батьків був не спокійний, мислення і мовлення уповільнене. Візит служби і поліції сприймали не серйозно. Говорили, що зараз ви поїдете і ми приберемось і їсти приготуємо, і взагалі, в них проблем немає, а служба все перебільшує. На засіданні міждисциплінарної команди мати, [PERSON] , була присутня, просила повернути дітей. Обіцяла підвищити свій батьківський потенціал та поліпшити умови проживання, харчування своїх малолітніх дітей. Хоч вона і не визнавала, що має ознаки алкогольної залежності, все ж таки на лікування погодилась. Службою у справах дітей Слобожанської селищної ради було складено індивідуальні плани соціального захисту дітей, згідно якого і велась робота з родиною. Мати виконала умови, необхідні для повернення дітей. Надала довідку про проходження лікування від алкогольної залежності. Діти були повернуті в сім?ю 26 квітня 2023 року. Робота з родиною в напрямку подолання складних життєвих обставин продовжилась. Мати підтримувала належні санітарно - гігієнічні умови проживання, режим харчування та сну дітей, слідкувала за навчальним процесом, 07.12.2023 року діти були зняті з обліку у Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради у зв?язку зі зміною місця проживання, сім?я переїхала жити до м. Суми. В серпні 2024 року сім?я повернулась жити в село Василівка. Мати звернулась до Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради по допомогу - зібрати одяг та шкільне приладдя дітям до школи, бо в них не має грошей. Батько перебуває у відрядженні, тимчасово грошей не мають. За допомогою місцевих волонтерів дітям було надано шкільне приладдя, одяг та продукти харчування. Діти вчасно розпочали навчальний рік. 30.09.2024 року від дитини, [PERSON] , надійшло усне повідомлення в телефонному режимі, що її вітчим, [PERSON] , вчинив проти неї насилля - душив та ображав. Мати і вітчим перебувають в стані алкогольного сп?яніння, вживають горілку. Одразу було здійснено виїзд комісією у складі провідного спеціаліста ССД ССР, поліцейського громади ССР, ФСР КЗ «ЦНСП» ССР, фельдшера Василівського ФАПу, старости Олександрівського старостинського округу. Батьки перебували в стані алкогольного сп?яніння. Мати, [PERSON] , мала велику гематому на лиці. Зі слів [PERSON] , в ніч на 30.09.2024 року вітчим з матір?ю вживали алкоголь усю ніч, сварилися, розбудили її, а коли вона вийшла на кухню, вітчим почав ображати нецензурною лайкою, погрожувати, схопив її за шию і сильно давив. Мати відштовхнула від нього дитину, за що він сильно вдарив її в лице. Мати поліцію не викликала. Зранку вони знов почали вживати горілку, сваритися. Загалом, вживають алкоголь вже декілька днів. Через страх за своє життя дитина повідомила спеціаліста Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради про випадок. Діти були відібрані від батьків без позбавлення батьківських прав. На черговому засіданні міждисциплінарної команди були присутні обидва з батьків. [PERSON] мала велику гематому на лиці. [PERSON] підтвердив, що вдарив її. Також він не заперечував, що душив [PERSON] . Батьки запевнили, що мають намір зберегти сім?ю, для цього готові виконати всі вимоги членів МДК - пройдуть повне лікування від алкогольної залежності, покращать свої житлові умови, мати влаштується на роботу, будуть працювати з психологом. 15.10.2024 року діти були поставлені на облік в Службі у справах дітей Слобожанської селищної ради як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Комісією з захисту прав дітей було затверджено індивідуальні плани соціального захисту дітей. В ході роботи батьки поліпшили умови проживання. Мати, [PERSON] , винайняла квартиру з покращеними умовами проживання, пройшла повторне лікування від алкогольної залежності, за рекомендаціями сімейного лікаря почала проходити медичне обстеження з донькою, навчальний процес не порушували. Батько перебував у відрядженні, оплату за оренду квартири та комунальні послуги оплачував, також закривав всі базові потреби дітей та матері. [PERSON] так і не влаштувалась на роботу. Батько, [PERSON] , приїздив два рази у відпустку додому, під час якої він вживав горілку в присутності дітей та матері (яка була закодована), потім вчиняв домашнє насильство по відношенню до матері, виганяв їх з [PERSON] з квартири вночі на вулицю. Кожного разу викликали поліцію. 29.01.2025 року під час планового візиту в родину було виявлено [PERSON] з легкими ознаками вживання алкоголю (після від?їзду чоловіка у відрядження). На столі стояли пляшки з пивом. [PERSON] запевняла, що це залишив її чоловік, це він вживав пиво, а вона випила лише 1 літр пива. В квартирі безлад, сміття. Працівниками служби було прийнято рішення убезпечити дітей та домовились з тіткою матері, [PERSON] , що вона забере дітей до себе, поки мати перестане вживати алкоголь. [PERSON] запевнила, що не буде вживати, приведе квартиру до ладу та забере дітей. [PERSON] не мала ознак вживання алкоголю, створила в квартирі належні умови для дітей. 04.02.2025 року діти повернулись до матері, відновили навчання. [PERSON] надавались рекомендації звернутись за консультацією до психолога з КЗ «Центр соціальної підтримки «Добре вдома» ДОР», надавалась допомога у працевлаштуванні, але вона не скористалась нею, лише обіцяла. 12.03.2025 року в рамках рейду було здійснено вихід в родину, за результатами було встановлено наступне: в квартирі прибрано, чисто, готова гаряча їжа, мати та діти здорові охайні, мати не мала ознак вживання алкоголю, діти не скаржились, про що складено відповід акт. Скарзі школи не находило. 19.03.2025 року о 08-17 год. завуч [PERSON] ліцею в телефонній розмові повідомила, що 17.03.2025 року ліцей перебував на онлайн навчанні та [PERSON] був присутній на уроці, а [PERSON] не було, причин відсутності дитини мати не пояснила. 18.03.2025 року ліцей перейшов на офлайн форму навчання та обох дітей в ліцеї не було. З пояснень [PERSON] , [PERSON] проспав, а у [PERSON] боліли очі, збиралися йти до лікаря. В результаті, [PERSON] прийшов на навчання на другий урок. [PERSON] не було. Зі слів медичної сестри ОАЗПСМ ССР, [PERSON] , без матері, приходила 19.03.2025 року за довідкою для ліцею, що вона була на лікарняному з 07.03.2025 року по 19.03.2025року. Дитина була здоровою, зовнішній вигляд охайний, на здоров?я не скаржилась. Отримала довідку. 20.03.2025 року провідним спеціалістом Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради було здійснено дзвінок [PERSON] о 08-34 год., яка відповіла не одразу. Повідомила, що збирає [PERSON] , до ліцею він прийде, а [PERSON] не буде - в неї болять очі, до лікаря ходили. Деталі візиту до лікаря мати пояснити не змогла. Форма мови у матері була відчутно змінена від її звичної, на що з?явилась підозра, що вона вживала алкогольний алкоголь. [PERSON] вживання алкоголю заперечила. Зі слів завуча ліцею, 20.03.2025 року [PERSON] привела [PERSON] в ліцей особисто. Матір запросили до директора, де було проведено з нею профілактичну бесіду щодо необхідності дотримуватись правил відвідування навчального закладу, та контролювати навчальний процес своїх дітей. [PERSON] на навчання не з?явилась. Класні керівники телефонували матері кожного пропущеного дня на навчанні. 21.03.2025 року [PERSON] в ліцей прийшов без запізнення, [PERSON] не було на навчанні. Довідку з медичного закладу про лікарняний [PERSON] до ліцею ніхто не приніс. Вранці 21.03.2025 року провідний спеціаліст ССД ССР здійснила декілька телефоннихдзвінків до [PERSON] , на які остання не відповіла. В цей же день о 12-30 год було здійснено візит в сім?ю [PERSON] спільно з поліцейським офіцером Слобожанської громади та медичною сестрою ОАЗПСМ ССР. На місці було виявлено наступне: мати перебувала в стані сильного алкогольного сп?яніння, спала на дивані, поруч з диваном стояла порожня пляшка з-під горілки, в шафі на полиці лежали недопалки сигарет, готової гарячої їжі не було (але запас продуктів харчування був наявний в повному обсязі), в квартирі брудно, стійкий запах вживання алкоголю. Донька [PERSON] пояснила, що в ліцей не пішла, бо болить в області серця, мати вживає горілку близько тижня. Мати, вихоплюючи в неї з рук мобільний телефон, вхопила за шию та подряпала, на що є сліди на шиї. [PERSON] був в ліцеї. [PERSON] не повідомила в Службу про те, що мати вживає горілку (про що з нею була усна домовленість) тому, що остання їй погрожувала покаранням і говорила, що якщо їх вилучать, тоді батько, [PERSON] , не буде більше давати їм гроші. Мати прокинулась. Вона не могла пояснити, який зараз день тижня та дата, мала ознаки вживання алкоголю, проявляла агресію. Стан матері не дозволяв їй виконувати свої батьківські обов?язки, тому було прийнято рішення вилучити дітей. Вони були влаштовані до дитячого відділення ЦРЛ ССР. Зі слів сусідки, за тиждень до вилучення дітей вона зустріла [PERSON] у під?їзді. Дитина пояснила, що вона чекає на матір, яка повела [PERSON] в ліцей і не залишила ключі від квартири. Сусідка запропонувала почекати в неї, вгостила її чаєм. [PERSON] їй розповіла, що мати її не любить, вона більше любить [PERSON] . Коли в неї боліла голова, вона просила в мами таблетку, але мати не могла їй дати, бо спала, прокинутись не могла. За словами дитини, мати обзиває її «кобилою». У сусідки [PERSON] поїла гарячу їжу. В день вилучення [PERSON] також поїла у іншої сусідки суп. Бачила неодноразово матір в стані алкогольного сп?яніння. 21.03.2025 року розпорядженням Слобожанського селищного голови N? 102/р/п «Про термінове відібрання дітей» [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері, [PERSON] , [INFO] , у зв?язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров?я дітей. За інформацією, наданою ВП N? 2 ДРУП N? 2 ГУНП в Дніпропетровській області, 21.03.2025 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173-2, 184 КУПАП. Наказами начальника Служби у справах дітей Слобожанської селищної ради від 28.03.2025 року [PERSON] була тимчасово влаштована в родину [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був тимчасово влаштований до бабусі, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згодом [PERSON] влаштовано до сім?ї патронатного вихователя [PERSON] . Виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради прийнято рішення N? 148 від 30.04.2025 року, яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою, та за умови, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Та суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13). Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження №14-327цс18. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі №654/1409/19 та від 16 грудня 2020 року у справі №588/1781/19. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Що стосується зазначених даних, щодо вживання алкогольних напоїв відповідачем [PERSON] , то в матеріалах справи відсутні належні докази, що відповідач перебувають на обліку у лікаря з приводу зловживання спиртними напоями, чи докази притягнення останньої до адміністративної чи іншої відповідальності за вище наведене чи невиконання батьківських обовязків. Отже, позивач не надав належних доказів свідомого умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей, що відповідач систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Тобто, позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей не забезпечуватиме насамперед інтересів самих дітей. Суд також враховує бажання відповідача [PERSON] зберегти родинні зв`язки з дітьми, бажанням повернути їх додому. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, що могло б бути підставою для позбавлення останнього батьківських прав, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на позовних вимогах, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються. Враховуючи фактично встановлені в судовому засіданні обставини справи та розглядаючи справу на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, дотримуючись засад змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи правові висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, як того вимагають приписи ст. ст. 12, 13 ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд вважає можливим в задоволенні позову Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Слобожанської селищної ради в особі: Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити. Таким чином обставини позовних вимог, стосовно яких у позивача є спір, в такому вигляді не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання і не підлягають задоволенню в межах заявлених і доведених вимог. Проте, також, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню малолітніх дітей та покласти на Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Слобожанської селищної ради в особі: Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради контроль за виконанням батьківських обов`язків [PERSON] . За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідачів відсутні, позивач звільнений від сплати судового збору за Законом, отже судові витрати (судовий збір) залишити за рахунок держави.

Outcome: dismissed