Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

01 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі - позивач) через свого представника Кеню Дениса Васильовича в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» посилалося на те, що 03 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Банк) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2025132636 (далі кредитний договір), згідно умов якого позичальник отримав кредитні кошти та зобов`язувався їх повернути, сплатити нараховані проценти за користування кредитом до повного погашення суми кредиту. Свої зобов`язання Банк виконав в повному обсязі, своєчасно та в обумовленому розмірі надав [PERSON] кредитні кошти. Проте відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконує, погашення кредиту у встановленому договором порядку не здійснює, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 24 706 грн 67 коп., а саме: 14 400 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 10 306 грн 67 коп. заборгованість по відсотках. 18.08.2021 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 18/08/21, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» право вимоги за договорами кредиту, у тому числі, за Кредитним договором № 2025132636 від 03.08.2019, укладеним із відповідачем [PERSON] . Посилаючись на викладене, ТОВ «Цикл Фінанс» просить суд стягнути з відповідача суму боргу за кредитом у розмірі 24 706 грн 67 коп., а також судовий збір в сумі 2 422 грн 40 коп. та правничу допомогу в сумі 3\~000 грн 00 коп. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 04 вересня 2025 року по справі було відкрито провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до судового засідання не з`явився, при цьому як вбачається з позовної заяви, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, до суду повернулась судова повістка на 30.09.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та зворотне повідомлення про отримання повістки на 21.10.2025. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 03 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Банк) і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2025132636 (а. с. 30-31 та на звороті). Так, за умовами Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на наступних умовах: розмір кредиту 14\~207 грн 57 коп.; остаточна дата повернення кредиту 03 червня 2020 року; фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Додатком № 1 до кредитного договору №2025132636 від 03.08.2019 визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором (далі Графік погашення). Відповідно до Графіку погашення кредит надавався строком з 03.08.2019 по 03.06.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що підписавши Договір, відповідач погодилась з його істотними умовами. Факт видачі Акціонерним товариством «ОТП Банк» та отримання Відповідачем коштів за кредитним договором №2025132636від 03.08.2019 підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника (а. с. 12-14 та на зворотах). 18.08.2021 між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (Клієнт) та ТОВ «Цикл Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 18/08/21 (а. с. 18-22 і на зворотах). Розмір Прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до Договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, в день підписання цього Договору. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «Цикл Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ОТП Банк» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 2025132636від 03.08.2019. Факт набуття прав вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» щодо Відповідача підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 18/08/21 від 18.08.2021 (а. с. 16). Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З доказів, наданих позивачем вбачається, що на підтвердження факту набуття ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивач надав копії відповідних документів, зокрема\~договору факторингу, витяг з реєстру прав вимоги. Отже, судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем укладено договір, на умовах визначених у договорі відповідачу надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідач доказів оплати боргу до суду не надав, контр розрахунок суми заборгованості не подав. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 2025132636від 03.08.2019 в розмірі 24\~706,67 грн. Щодо витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн суд враховує таке. Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує відсутність будь-яких заперечень та клопотань зі сторони відповідача та висновки, викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2025 року, справа № 275/150/22, провадження № 61-13766св24, зокрема: саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені на правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги № 43453613 від 02.01.2025, Додаткової угоди №2025132636 до Договору № 43453613 від 25.08.2025, акту 2025132636 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 25.08.2025 в сумі 3 000 грн. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved