Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Адвокат Фармуга В.С., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся в суд із позовом Заболотівської селищної ради про визнання права власності на земельну частку (пай). Позовні вимоги мотивував тим, що в процесі роздержавлення земель КСП "Прут" с. Іллінці Снятинського району Івано-Франківської області згідно із сертифікатом серії ІФ № 770 на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки від 20.02.1996р. [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі /1.34/ 34.25 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільської ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Вказаний документ зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 770 та підлягав заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості у встановленому законом порядку. Згідно довідки № 165 від 17.07.2025р. Заболотівської селищної ради на час роздержавлення земель КСП "Прут" [PERSON] був внесений в списки громадян с. Іллінці Снятинського району Івано-Франківської області на отримання в приватну власність земельної частки (паю), як працівник сільськогосподарського підприємства (колгоспник). В списки громадян с. Іллінці на отримання в приватну власність земельної частки (паю), як працівник сільськогосподарського підприємства КСП "Прут" [PERSON] внесений під № 558. На жаль, виділити й передати у приватну власність земельну ділянку в розмірі /1.34/ 34.25 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільської ради в межах середньої земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] відмовлено, в зв`язку з відсутністю в органі місцевого самоврядування проектної документації роздержавлення земель КСП "Прут" та державного акта на право колективної власності на землю із списком громадян. Документом, що підтверджує право власності на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), що видавався районною державною адміністрацією і підлягав державній реєстрації у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) встановленого зразка. Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (пай) серії ІФ № 770, виданий на ім`я [PERSON] та зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів. Крім сертифіката на земельну частку (пай), правовстановлюючим документом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є також державний акт на право приватної власності на землю. Позивач працював у сільськогосподарському підприємстві КСП "Прут" с. Іллінці та був включений до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю громадян с. Іллінці на роздержавлення земель КСП "Прут" на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки. Позивач фактично набув право на земельну частку (пай), адже був включений до відповідного списку як додатку до Державного акта на право колективної власності на землю. Просив визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) в розмірі /1.34/ 34.25 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заболотівської селищної ради, відповідно до сертифіката ІФ № 770 на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, виданого на підставі рішення Іллінецької сільської ради народних депутатів від 20.02.1996р. № 11 та зареєстрованого у Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю за № 770. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Представник відповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає\~ до задоволення з наступних підстав. Згідно трудової книжки колгоспника [NUMBER] [PERSON] в період з червня 1969р. по грудень 1976 р. працював електриком у колгоспі ім. Шевченка. Відповідно до довідки Заболотівської селищної ради від 17.07.2025р. № 165 [PERSON] на час роздержавлення земель КСП "Прут" в с. Іллінці Снятинського району Івано-Франківської області був внесений в списки громадян с. Іллінці на отримання в приватну власність земельної частки (паю), як працівник сільськогосподарського підприємства (колгоспник). Відповідно до рішення Іллінецької сільської ради народних депутатів одинадцятої сесії другого демократичного скликання від 20.02.1996р. вирішено передати землі, які призначені для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею, що підлягає роздержавленню 955,5 га безплатно у приватну власність громадянам в межах середньої земельної частки без визначення меж ділянок в натурі згідно з додатком 1,2. Згідно Списку громадян с. Іллінці на роздержавлення земель КСП "Прут" на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, виданого Архівним відділом № 2 Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 11.03.2024, за № 558 значиться: [PERSON] . Згідно державного акта на право колективної власності на землю серії ІФ від 16.06.1998р., виданого Колективним сільськогосподарським підприємством "Прут" с. Іллінці", зазначено план земельних меж земель переданих у колективну власність, та зазначено, що вказаному власнику землі передається у колективну власність земля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Іллінецької сільської ради від 16.06.1998р. № 2. До Акту додається Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. Згідно сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої частки серії ІФ № 770 [PERSON] на підставі рішення Іллінецької сільської ради народних депутатів від 20.02.1996р. № 11 отримав у приватну власність земельну ділянку в розмірі /1.34/ 34.25 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільської ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Сертифікат виданий [PERSON] . Згідно відповіді Заболотівської селищної ради від 02.07.2025 у Заболотівській селищній раді відсутні рішення Іллінецької сільської ради про виділення земельних часток (паїв). Рішення Іллінецької сільської ради зберігаються в районному архіві. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, який надійшов на адресу суду 08.07.2025р., повідомляється, що в архіві відділу зберігається архівний примірник Державного акту на право колективної власності на землю, виданий Колективному сільськогосподарському підприємству "Прут" с. Іллінці Іллінецької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області на підставі рішення Іллінецької сільської ради від 16.06.1998р. № 2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований 16.06.1998р. в Книзі записів державних актів за №1, обсягом 8 сторінок. Списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до вищевказаного державного акту на право колективної власності наявний в архіві Відділу не в повному обсязі. Списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства "Прут" є складовими матеріалами "Технічної документації по виготовленню державного акта на право колективної власності на землю КСП "Прут" Іллінецької сільської ради, (код документації 1999МФ23ІФСН000002), де під № 558 прописаний гр. [PERSON] . Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі «Перший протокол», «Конвенція»): «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.». Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно ст.3 цього Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості)земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Згідно положення ст.3 ЦК України випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Також, відповідно з статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, [PERSON] набув право на земельну частку (пай) розміром /1.34/ 34.25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Іллінецької сільської ради, тобто набув право власності на вказану земельну ділянку, однак державного акту на право на земельну ділянку не оформив, а тому за ним слід визнати право власності на вказану земельну частку (пай.) Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved