Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-28 00:00:00

29 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»(далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 13 лютого 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір №388326646 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 10 100,00 грн на його банківську картку № [NUMBER] , строком на 30 днів зі сплатою 2,10 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк якого був продовжений Додатковою угодою до 31 грудня 2024 року, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №388326646 від 13 лютого 2023 року на загальну суму 10635,30 грн. 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором договором №388326646 від 13 лютого 2023 року на загальну суму 11859,42 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №388326646 від 13 лютого 2023 року в сумі 11859,42 грн, з яких: 10 100,00 грн - сума заборгованості по кредиту; 1759,42 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернув, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №388326646 від 13 лютого 2023 року у сумі 11859,42 грн, а також судові витрати у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача Хлопкова М. у позовній заяві просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання».Про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 13 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 388326646, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 10 100,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом - дисконтної процентної ставки 2,10 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом; після закінчення дисконтного періоду кредитування за процентною ставкою - 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним; у разі дострокового повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення дисконтного періоду - 2,10 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним; у разі вчинення дій позичальником щодо продовження дисконтного періоду (пролонгації) один або декілька разів та здійснення повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду (з урахуванням всіх пролонгацій) сплата процентів визначається за фактично дні користування кредитом за період від дати видачі кредиту до 15 березня 2022 року (включно), а з наступного дня після 15 березня 2022 року - 1,69 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (індивідуальна процентна ставка). У разі здійснення позичальником двох або більше пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації - п.п.7.1, 8.1-8.5 (а.с.57-зворот- 65). Пунктом 2.3 Договору передбачено, що кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 10100,00 грн одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого до 15 березня 2022 року. Пункт 3.6 Договору, передбачає, що позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення Договору строк дисконтного періоду користування становить 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до першого траншу до договору. Відповідно до п.3.2 Договору сторони погодили, що встановлений дисконтний період може бути продовжений позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних у пункті, необмежена. Пунктом 7.1 та 7.2 Договору визначено, що на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 15 березня 2022 року, а саме не пізніше ніж через 30 ( тридцять) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Дата повернення кредиту , що вказана в п.7.1. договору переноситься , а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних обставин: п.7.2.1. у разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування , зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту кожен раз переноситься на нову дату закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього Договору ; п. 7.2.2. у разі якщо позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 ( дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Відповідно до п.7.3 Договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку: - протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору (п.п. 7.3.1); - після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно (п.п. 7.3.2). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказаний кредитний договір містить особисті дані відповідача, його місце проживання, податковий номер, електронну адресу, номер телефону. Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», наданої 29 серпня 2025 року вих. №20.1.0.0.0/7- 250822/38562-БТ в банку емітовано картку № [NUMBER] , ІВАN [NUMBER] на ім`я [PERSON] , фінансовий номер телефону: [NUMBER] (а.с. 122). Згідно з платіжним дорученням від 13 лютого 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу [PERSON] 10100,00 грн (а.с. 80). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (строк дії якого продовжувався укладенням між сторонами додаткових угод №19 від 28 листопада 2019 року до 31 грудня 2020 року; №26 від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року; №27 від 31 грудня 2021 року до 31 грудня 2022 року; № 31 від 31 грудня 2022 року до 31 грудня 2023 року; № 32 від 31 грудня 2023 року до 31 грудня 2024 року - а.с. 30 зворот, 31-33, 36-37), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №388326646 від 13 лютого 2022 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року у сумі 10635,30 грн, з яких: 10 100,00 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 535,30 грн - заборгованість за відсотками (а.с.44-45). 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 23/0224-01 (а.с.38-41), відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 388326646 від 13 лютого 2022 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року у сумі 11859,42 грн, з яких: 10100,00 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1759,42 грн - заборгованість за відсотками (а.с.46-47). 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю (а.с.50-53). Відповідно до Реєстру боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги за договором №388326646 від 13 лютого 2022 року в сумі 11859,42 грн, з яких: 10 100,00 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1759,42 грн - заборгованість за відсотками (а.с.48-49). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 388326646 від 13 лютого 2022 року та розрахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 25 червня 2025 року (за період з 04 червня 2025 року по 25 червня 2025 року), становить 11859,42 грн, з яких: 10 100,00 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1759,42 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 72-74). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості, розрахунок заборгованості не спростовано. З виписки по картковому рахунку за період з 04 червня 2025 року по 25 червня 2025 року (а.с.72), вбачається, що відповідач активно користувався коштами, здійснюючи витрати та вносячи кошти на погашення кредиту. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у заявленому розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладеного з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; Додаткову Угоду №25770706642 до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, зокрема якою передбачено надання юридичної допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] ; копію протоколу погодження вартості послуг до нього та копію акту-прийому передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року. У позовній заяві представник позивача зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: вивчення матеріалів справи 2 год. - 1 000,00 грн; складання позовної заяви 2 год. - 5 000,00 грн; підготовка адвокатського запиту 1 год. - 500,00 грн; підготовка та подача клопотань 1 год. - 500,00 грн. Однак, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 5 422,40 грн, з яких: 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору та 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved