Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, 21.01.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 486301, у якому сто рони погодили всі істотні умови, а саме сума кредиту 25 000 грн, строк кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 21.01.2023. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного умовами договору, на залишок заборгованості з кредитом, що вказаний в графіку платежів. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці і році. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Але відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені договором. 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір № 31012025, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 486301. Таким чином ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 486301. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачкою не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка на день формування позовної заяви становить 15 788, 87 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 11 069, 74 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4719, 13 грн. Тому представник позивача просить суд с тягнути з відповідачки заборгованість за договором у розмірі 15 788, 87 грн, судовий збір у розмірі 2422, 40 грн та\~ понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою від 04 серпня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін і призначено судове засідання на 22 вересня 2025 року, яке було відкладено на 27 жовтня 2025 року та вирішено проводити заочний розгляд справи з повідомленням відповідача [PERSON] шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади. Сторони у судове засідання не з`явилися, представник позивача в позовній заяві просила суд розглянути справу без участі\~ представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] вважається належним чином та своєчасно повідомленою про дату, час і місце слухання справи у порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, яке поміщено 22 вересня 2025 року. Проте відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подавала. Тому, за таких обставин, суд доходить висновку про можливість проведення судового засідання без його участі та ухвалення заочного рішення в порядку передбаченому статтями 280, 281 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 21.01.2021 між [PERSON] та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено Договір № 486301 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 25 000,00 грн на строк 730 днів до 21.01.2023 року, та зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п.1.5 Договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (поточні проценти). Згідно з п. 1.7 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 127,35% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 52 447, 27 грн. Обчислення орієнтованої реальної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та що товариство та споживач виконають свої обов`язки\~ на умовах та у строки\~ визначені договором, що встановлено п.1.9 Договору. Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у розмірі 20 000,00 грн за реквізитами, що надані споживачем Товариству у будь-якій спосіб; у розмірі 5 000,00 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом. Договір укладено та підписано сторонами в письмовій формі. (а.с.35-36) Перед підписанням Договору, 21 січня 2021 року відповідачка заповнила Анкету-заяву на кредит, де зазначила власні персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, а також адресу, номер телефону (а.с. 51-51 зв). Разом з укладанням кредитного договору [PERSON] особисто підписала Паспорт споживчого кредиту та графік платежів за договором про споживчий кредит (а.с.49-50) ТОВ «Слон Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 21 січня 2021 року відповідачці кредит у сумі 20 000, 00 грн шляхом здійснення транзакції на рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 4289 від 21 січня 2021 року (а.с. 56). 31 січня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір надання послуги з факторингу № 31012025, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» передало позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за договором № 486301 про надання споживчого кредиту від 21 січня 2021 року, укладеним із [PERSON] (а.с. 12-32).\~ Згідно з Реєстром боржників за [PERSON] станом на 31 січня 2025 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 788,87 грн, з яких: з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 11 069, 74 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4719, 13 грн. (а.с.33)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При вирішенні справи судом застосовуються наступні норми права.\~\~\~\~ Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Крім того, згідно п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.\~ Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачкою заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, укладеним нею з первісним кредитором 21 січня 2021 року на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, допустила заборгованість в розмірі 15 788, 87 грн, з яких: 11 069, 74 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 4719, 13 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, що є предметом позовних вимог. Розмір вказаної заборгованості не спростований, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягує з відповідача вказану заборгованість у повному обсязі, в межах позовних вимог.\~\~\~ Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про\~ розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідачки на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2422, 40 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою платіжною інструкцією № 0541710135 від 31.07.2025 року.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).\~\~\~\~\~\~\~\~ На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 45-46), перелік послуг та їх ціни; витяг з акту №13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 р., заявку про надання юридичної допомоги № 58 від 02.06.2025 року, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. на суму 3000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 2 год. на суму 6 000 грн (а.с.42-48). Жодного підтвердження - квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку, тощо про оплату адвокатському об`єднанню у коштів в сумі 9 000 грн до позовної заяви не долучено. Встановлена обставина є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 грн. На основі викладеного,

Outcome: approved