Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

ТОВ «Цикл\~Фінанс»,\~в особі\~представника Кеню\~Д.В.,\~звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№26205000461061 від 21.02.2020 у розмірі\~69822,27 грн. Також позивач просив стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування\~заявлених вимог\~ТОВ «Цикл\~Фінанс» зазначає,\~що 21.02.2020 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №26205000461061, за яким відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 28.03.2024\~згідно договору\~факторингу №28/03/24\~АТ «Банк\~Кредит Дніпро»\~відступило право\~вимоги за\~кредитним договором\~№26205000461061\~від 21.02.2020 на користь ТОВ «Цикл Фінанс». За умовами\~договору факторингу,\~сума боргу\~відповідача перед\~новим кредитором\~становить 69822,27 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту 37380,03 грн., заборгованість по відсотках: 32442,24 грн., заборгованість по комісії: 0 грн. Ухвалою суду від 27.06.2025 відкрито провадження у справі та поставлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано сторонам надати до суду заяви по суті справи. Представник позивача у судові засідання не з`явився, у прохальній частині позовній заяви зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв та клопотань від відповідача не надходило. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Направлені відповідачу судові повістки повернулись без вручення із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із наданих до позовної заяви копій документів судом встановлено, що 21.02.2020 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №26205000461061. Відповідно до кредитного договору, максимальний ліміт кредитної лінії на дату укладання Договору становить 1000000,00 грн.; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 26,00 % річних, пільговий період 67 днів; розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0,01 % річних. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що станом на 27.03.2024 заборгованість за кредитним договором №26205000461061 від 21.02.2020 складає 68743,76 грн, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 37380,03 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 31363,73 грн. З виписки по особовому рахунку відповідача за період з 21.02.2020 по 27.03.2024 вбачається рух коштів та використання кредитних коштів на власний розсуд. 28.03.2024 на підставі договору факторингу №28/03/24 АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право вимоги за кредитним договором №26205000461061 від 21.02.2020 на користь ТОВ «Цикл Фінанс». З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №28/03/24 від 28.03.2024 вбачається перехід права вимоги за кредитним договором №26205000461061 від 21.02.2020 у розмірі 69822,27 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими положеннями законодавства. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено ст. 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ч.1 ст.1077 ЦК України). Приписами ст. 1078 ЦК України унормовано, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Положенням ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 вказано, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять, відповідачем не спростовувалося факту укладання договору, та отримання кредитних грошових коштів. В ході судового розгляду відповідач не скористався наданими процесуальними правами та не спростував як самого факту користування кредитними коштами, так і правильності розрахунку заборгованості за кредитним договором. При ухваленні рішення у цій справі судом враховано висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.12.2024 у справі № 298/825/15-ц, в якому зазначено, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, оскільки підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Правилами ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положенням ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. У позовній заяві представником позивача зазначено про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved