Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав свого колишнього чоловіка [PERSON] відносно їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що 09 жовтня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, виникнення неприязних відносин, різних поглядів на життя, несумісність характерів, безвідповідальність колишнього чоловіка та невиконання своїх обов`язків по забезпеченню родини. Під час сімейного життя не мав постійного місця роботи, не піклувався про дитину, не приділяв уваги вихованню сина, систематично вживав алкогольні напої, з`являючись перед сином в стані алкогольного сп`яніння, принижував її честь та гідність, вживаючи нецензурну лексику, здійснював психологічний тиск шляхом маніпуляцій. Рішенням Малиновського райсуду м. Одеси (справа №521/11832/19) від 08.11.2019 року шлюб між ними розірваний. 04 грудня 2019 року вона звернулася до Малиновського райсуду м. Одеси з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Рішенням суду встановлено: стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму із сплати аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.10.2019 року до повноліття сина, а саме до [INFO] . З моменту винесення виконавчого листа і по сьогоднішній день відповідач ухиляється від сплати аліментів. Станом на 01.06.2024 року сума заборгованості становить 157560,83 грн. З цих підстав просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їхнього неповнолітнього сина. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої пояснив, що він приймає участь у житті та побуті своєї дитини, піклується про неї, але стикається з перепонами з боку колишньої дружини, яка вийшла заміж. Він сплачує аліменти на дитину, купляє речі і подарунки дитині. Позивачка чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною, хоча не проти отримувати від нього кошти. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки комісія не вбачає підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] . [PERSON] надав копії квитанцій про сплату аліментів і пояснив, що останній раз бачив сина півтора роки тому, оскільки мати забороняє спілкуватись з дитиною. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження та не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 09 жовтня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.15). Згідно рішення Малиновського райсуду м. Одеси (справа №521/11832/19) від 08.11.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишено без змін (а.с.14). Згідно рішення Малиновського райсуду м. Одеси від 04.12.2019 року (справа №521/16842/19) стягнуто з [PERSON] а на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму із сплати аліментів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.10.2019 року до повноліття сина, а саме до [INFO] (а.с.17-19). 14.01.2020 року Малиновським райсудом м. Одеси на підставі рішення від 04.12.2019 року за позовом [PERSON] до [PERSON] а про стягнення аліментів видано виконавчий лист (а.с.20). Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 19 серпня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.16). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №61132781 від 09.06.2024 року, наданого головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Д.Малогою, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.06.2024 року за [PERSON] становить 157 560,83 грн. (а.с.22). Згідно довідки №118161 від 10.06.2024 року, виданої начальником Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з 01.11.2020 року по 01.06.2024 року [PERSON] дійсно не отримувала аліментів від [PERSON] відповідно до виконавчого листа №521/16842/19 від 14.01.2020 року, виданого Малиновським райсудом м. Одеси. Станом на 01.06.2024 року заборгованість зі сплати аліментів становить 157 560,83 грн. (а.с.23). Згідно заяви [PERSON] від 05.01.2021 року на адресу начальника Київського ОП м. Одеси, яка просить притягти до відповідальності свого колишнього чоловіка [PERSON] , який вчиняє відносно неї хуліганські дії, погрожує фізичною розправою в телефонному режимі (а.с.24). Згідно довідки №Б1-145516-ф/л від 20.09.2022 року про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси, за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою - [ADDRESS] з 21.06.2014 року по теперішній час (а.с.34). Згідно характеристики учня 3-Д класу Одеського ліцею №3 Одеської міської ради, наданої класним керівником і директором, [PERSON] навчається у закладі з 2021 року. З вересня 2023 року навчається у 3-Д класі. За час навчання зарекомендував себе як старанний, працелюбний учень. Мати, [PERSON] , бере активну участь у житті дитини, цікавиться рівнем оволодіння навчальними навичками дитиною, заохочує та мотивує хлопця до навчання, регулярно підтримує зв`язок із класним керівником, організовує проведення вільного часу. Батьківські збори відвідує мама. Вчасно реагує на дзвінки класного керівника (а.с.35). Згідно довідки №Б1-69481-ф/л від 31.03.2021 року про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси, за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою - [ADDRESS] з 07.08.2015 року по теперішній час (а.с.36). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №22772751 від 10.06.2014 року, наданого реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області, [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частка квартири за адресою - [ADDRESS] (а.с.41). Згідно повідомлення №294 від 18.06.2024 року КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної Ради», [PERSON] на наркологічному обліку не значиться (а.с.42). Згідно довідки №183 від 19.11.2024 року КНП «Міський психіатричний диспансер», [PERSON] без проявів психічних розладів (а.с.43). Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України Серії ВР-004175790 [PERSON] на території України станом на 17.06.2024 року, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.44). Згідно довідки від 03.06.2024 року №Н0000000012, виданій [PERSON] в тому, що вона працює в ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» з 14.11.2022р. На даний момент займає посаду організатора з постачання. Нараховано сукупний дохід за період з 01.12.2023 року по 31.05.2024 року в розмірі 110 973,78 грн. (а.с.45). Згідно заяви [PERSON] від 22.11.2024 року на адресу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, повідомляє, що він помірно приймає участь у житті та побуті своєї дитини, піклується про неї, але стикається з перепонами з боку колишньої дружини, яка вийшла заміж. Він сплачує аліменти на дитину, купляє речі і подарунки дитині. Позивачка чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною, хоча не проти отримувати від нього кошти (а.с.73). Згідно довідки №03/01-439 від 14.11.2024 року про здійснення відрахування та виплати КП «Теплопостачання м. Одеси» щодо [PERSON] за постановою ВП №61132781 від 11.06.2024р., виданою виконавчим документом 521/16842 Малиновським райсудом м. Одеси від 14.01.2020р. за період з 01.06.20224 року по 31.10.2024 року, утримано з червня по жовтень 2024 року аліменти, в тому числі і борг по аліментам (а.с.74). Встановивши фактичні обставини, суд керується наступним. Згідно ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищенаведеного суд вказує на те, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи матері, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.05.2025 року №М-378 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , комісія не вбачає підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] (а.с.98-101). Отже, позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо нього: необізнаність, відсутність матеріальних коштів для утримання дитини, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб, тощо. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р. (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). При цьому, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а позивачем належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав, не надано. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина не забезпечуватиме інтересів самої дитини, оскільки позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed