Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із заявою, в якій просила визнати свого сина [PERSON] , [INFO] , недієздатним, установити над ним опіку та призначити її опікуном сина. Заявлені вимоги мотивовані тим, що син заявниці з дитинства страждає на тяжке хронічне захворювання, 12 листопада 2024 року визнаний особою з інвалідністю 2 групи. За станом здоров`я син заявниці не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з цим може бути визнаний судом недієздатним та потребує встановлення над ним опіки й призначення йому опікуна. Заявниця здійснює постійний догляд за сином, а тому може бути призначеною опікуном сина. Ухвалою судді від 18 листопада 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила визнати її сина [PERSON] недієздатним, оскільки він з дитинства хворіє на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також заявниця вказала, оскільки вона має намір найближчим часом виїхати за межі України, то обов`язки опікуна над її сином просила покласти на [PERSON] , який є рідним батьком [PERSON] . Особа, стосовно якої розглядається справа [PERSON] , у судовому засіданні не заперечував щодо призначення опікуном його батька [PERSON] . Адвокат Загалець О. М. не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, від заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Городнянської міської ради Чернігівської області, проти задоволення заявлених вимог орган опіки та піклування не заперечує. [PERSON] у судовому засіданні просив призначити його опікуном сина, вказав, що бажання бути опікуном є добровільним, він знаходить із з сином спільну мову та готовий забезпечити його доглядом та лікуванням. Суд,\~заслухавши пояснення\~заявниці [PERSON] ,\~адвоката особи,\~щодо якої\~розглядається справа\~ [PERSON] ,\~врахувавши думку особи, стосовно якої розглядається справа [PERSON] , з`ясувавши позицію [PERSON] та заінтересованої особи по суті заявлених вимог, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Моложава Городнянського району Чернігівської області, його батьками значаться: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 6). З Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] з 18.08.2006 зареєстрований проживаючим за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а. с. 9). Дослідженням довідки Чернігівської спеціалізованої міжрайонної психо-неврологічної МСЕК серії 12 ААГ № 795934 установлено, що [PERSON] , [INFO] , 12.11.2024 установлена друга група інвалідності з дитинства. Група інвалідності встановлена до 01.12.2026. [PERSON] не зданий до систематичної праці (а. с. 2). З дослідженого в судовому засіданні висновку № 317 судово-психіатричної експертизи від 31.07.2025 установлено, що у [PERSON] , [INFO] , виявлені ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у виді атипичного аутизму (F84.1 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і ними керувати (а. с. 42-45). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно із ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно із ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 64 ЦК України опікуном та піклувальником не може бути фізична особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Відповідно до ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680 та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджених постановою КМУ від 24.09.2008 №\~866. Відповідно до п. 1.2 цих Правил опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов`язків її представниками. Відповідно до пункту 3.1 вказаних Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Отже, в судовому засіданні встановлено, що заявниця та [PERSON] є батьками [PERSON] . У поданні органу опіки та піклування в особі Городнянської міської ради Чернігівської області, затвердженим рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради від 24.09.2025 № 399, зазначено, що орган опіки і піклування просить встановити опіку та покласти виконання обов`язків опікуна на [PERSON] , [INFO] , над недієздатним [PERSON] (а. с. 78-79). При вирішенні питання щодо призначення [PERSON] опікуном недієздатного сина [PERSON] на засіданні опікунської ради враховувалися наступні обставини: стан здоров`я [PERSON] , який не перешкоджає останньому бути опікуном, відсутність даних про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, той факт, що [PERSON] наразі проживає з батьком та останній здійснює постійний нагляд за сином. Враховувалося також бажання батька забезпечувати особисті немайнові та майнові права та інтереси сина, дбати про підопічного, створити необхідні побутові умови, забезпечити його доглядом та лікуванням (а. с. 79). З огляду на викладене, беручи до уваги, що [PERSON] має родинні зв`язки з недієздатним [PERSON] , є батьком останнього, а тому суд дійшов висновку про можливість призначити [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] . Відповідно до ч. 6-8 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. В матеріалах справи є лист в. о. начальника Чернігівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 11-05/768 від 08.08.2025 про відшкодування витрат пов`язаних із проведенням експертизи. У вказаному листі зазначено, що загальна вартість проведеної стосовно [PERSON] експертизи, становить 6921,96 грн. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справ, належать витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. У постанові від 14.12.2022 у цивільній справі № 637/909/21 Верховний Суд здійснив розширене тлумачення застосування частини 2 статті 299 ЦПК України, дійшовши переконання, що на рахунок держави у справах окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться усі судові витрати, зокрема, витрати пов`язані на залучення експертів та проведення експертизи, що узгоджується з ч. 1 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», підставою для компенсації судових витрат (крім судового збору) є судове рішення. Враховуючи вищезазначене, відшкодування витрат ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 6921,96\~грн стосовно [PERSON] необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved