Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

28 квітня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій останній прохає шлюб між ним та нею [PERSON] , зареєстрований 28 лютого 2025 року Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 23, - розірвати. Позов обґрунтовує тим, що у їхньому шлюбі дітей немає. Спільне майно подружжя відсутнє. Позивач та відповідачка однією сім`єю як подружжя жодного дня не проживали. Відразу після укладення шлюбу позивач усвідомив, що вчинив помилку та що перебувати у шлюбі з відповідачкою не бажає, а тому прийшов до висновку, що розлучення - це єдиний вихід для них обох побудувати нове життя. За таких обставин збереження подружніх відносин з відповідачкою є неможливим та суперечить інтересам позивача. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, зокрема вагітність або ж недосягнення дитиною одного року, - відсутні. Звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою позивач змушений, оскільки припинити шлюб за взаємною згодою подружжя неможливо через неможливість спільного звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Заходи досудового врегулювання спору проводилися у вигляді пропозиції позивача до відповідачки про спільне звернення до органу ДРАЦС. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 28.04.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до інформації Старостинського округу № 1 виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, наданої в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, встановлені відомості про реєстрацію на території громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 13 травня 2025 року позов прийнятий до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначено судове засідання на 23 червня 2025 року. Ухвалою від 23 червня 2025 року за клопотанням відповідачки надано сторонам строк для примирення два місяці. Ухвалою від 19 вересня 2025 року провадження у справі за позовом поновлено, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 24 жовтня 2025 року. У судове засідання 24 жовтня 2025 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представником позивача адвоктом Галушко С.С. до суду подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Відповідачка будь-яких інших заяв чи клопотань не подавала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 лютого 2025 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.02.2025, виданим Кобеляцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 23 (а.с.4). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачкою. Позивач прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідачка свого ставлення до позову та збереження шлюбу не висловила, відзив на позов не подала. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, наданий строк для примирення сплив, однак примирення не відбулося і позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивач не має наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved