Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса), про зняття арешту та заборону відчуження з нерухомого майна. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [PERSON] та [PERSON] , 15 листопада\~2005\~року уклали угоду купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . 17 квітня\~2025\~року позиивачем було оформлено право власності на вищевказане майно, на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська №208/12008/24 від 05.03.2025\~року. Звернувшись до Державного реєстратора прав на нерухоме майно, в усній формі її стало відомо, що на об?єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] ?янське, накладено арешт Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Кам?янське Кам?янського району Дніпропетровської області. Зазначає, що звернувшись до відділу виконавчої служби з заявою про надання інформації по виконавчому провадженню та зняття арешту з майна, отримала відповідь, що не є стороною виконавчого провадження та відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Звернувшись до КП "Кам?янське районне бюро технічної інвентаризації"Дніпропетровської обласної ради, установа надала фотокопію постанови державного виконавця Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Бабич Ю.Є. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 17.04.2007\~року винесену на підставі виконавчого листа №2-1483 від 18.07.2006\~року виданого Заводським судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 193,30 грн. на користь ВАТ «Укртелеком». Відповідно до постанови було накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та знята з реєстрації з 15.09.2021\~року у зв?язку зі смертю [INFO] . Зазначає, що самостійно отримати інформацію про стан виконавчого провадження, отримати будь-яку інформацію у відповідача АТ «Укртелеком» з приводу заборгованості з боку [PERSON] повивач не має законних підстав, оскільки виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з рухомого майна боржника та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, у зв?язку із чим позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання позивачі не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечують проти винесення рішення. Представник АТ\~«Укртелеком» на\~адресу суду\~надіслав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Зазначив, що відсутні підстави для зняття арешту з майна. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представник Заводського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Кам`янське\~Кам`янського району\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління МЮ\~(м.\~Одеса) не з`явилась, про слухання справи повідомлений належним чином, заяв клопотань не надходило. 12 червня 2025 року ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського відкрито провадження у справі. 15 вересня 2025 року ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського закрите підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Угоди купівлі-продажу, реєстраційний номер №11/015, яка укладена 15.11.2005 року Українською товарною біржою «Центральна» між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено угоду купівлі-продажу щодо квартири [ADDRESS] . Вищевказане майно продано за 35500,00 грн. Відповідно [PERSON] набула права власності на вказану квартиру. Даний факт підтверджуються також інформаційною довідкою з КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обасної ради» від 26.06.2024 року №6-2-62, квартира [ADDRESS] - право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2003, посвідченог приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Татарець Т.К., р.№2621. Згідно до Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року, позовні вимоги [PERSON] до Кам`янської міської ради, третя особа: Українська Товарна біржа «Центральна», про визнання дійсною угоди купівлі-продажу та визнання права власності на майно, задоволено. Визнано дійсною угоду купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , укладену між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,зареєстровану 15 листопада 2005 року на Українській товарній біржі «Центральна» за реєстровим номером №11/015. Визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 25,4 кв.м. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав, а саме: квартири, за адресою: [ADDRESS] право власності зазначено за [PERSON] . Згідно до технічного паспорту від 29.05.2024 року на квартиру [ADDRESS] , замовником якого є [PERSON] , загаьна площа 40,0 кв.м., житлова площа 25,4 кв.м. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04.2007 року, держаним виконавцем Бабич Ю.Є., накладено арешт та заборону відчуження квартири, за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 1 статті 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями\~ст. 16 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(ратифікована\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Норми статті 41\~Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно до ч. 1, 2ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Як роз`яснено п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2022 року по справі № 343/2260/20. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, наявність арешту та заборони відчуження майна, накладений постановою держаного виконавця, в якому боржником не є позивач, [PERSON] , обмежує законні права позивача, [PERSON] , як власника, позбавляє її можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не зверталися, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved