Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 125. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Продовження шлюбних відносин суперечить інтересам позивача. Подальше продовження шлюбних стосунків та збереження сім`ї неможливі. Сторони проживають окремо, стосунків не підтримують. У зв`язку із зазначеними обставинами позивач на примирення не згідна та бажає розірвати шлюб. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають, однак подати спільну заяву до органів РАЦС відповідач не бажає, що змусило її звернутись до суду. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.08.2025 року було відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України не надходило. Позивач [PERSON] в позовній заяві просить розглянути справу без її участі в порядку спрощеного провадження. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання позову та просить суд розглянути справу без його участі. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 22.09.2006 року, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 125, що підтверджується цифровою копією документа, отриманого позивачем з додатку Дія (а.с.8). Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Відповідно до з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється\~внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Причиною розірвання шлюбу в даній справі є різні погляди сторін на шлюбно-сімейні відносини. Фактично сторони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивач не згідна. Відповідач визнав позов та не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами існує лише формально, збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в позовній заяві позивач не просить стягувати судові витрати з відповідача. Відтак судові витрати залишаються за позивачем. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved