Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 158. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.08.2011\~року шлюб між батьками [PERSON] та [PERSON] , був розірваний. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.08.2011\~року з відповідача на користь матері позивача [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2011\~року\~ та до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивач є повнолітнім, однак навчається \~на ІІІ курсі факультету фізичного виховання, біології та психології Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка. У зв`язку з навчанням потребує додаткових витрат на його утримання, оскільки батько фінансово не допомагає йому, тому просить позовні вимоги задовольнити. Також просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі\~2000\~грн. 01 вересня 2025\~року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 158. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 серпня\~2011\~року Згідно довідки №675 від 13.08.2025\~року [PERSON] у\~2023\~році вступив до Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка, факультету фізичного виховання, біології та психалогії за спеціальністю 231 Соціальна робота. Освітньо-професійна програма Соціальна робота. Практична психологія. Термін навчання до 30 червня\~2027\~року. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Змістом ст. 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня\~2006\~року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім, однак не досягнув віку 23ох років, продовжує навчання на третьому курсі навчання факультету фізичного виховання, біології та психології за спеціальністю 231 Соціальна робота. Освітньо-професійна програма Соціальна робота. Практична психологія. Термін навчання до 30 червня\~2027\~року і доказів отримання ним доходу суду не подано. Останній пребуває на утриманні матері [PERSON] , яка забезпечує його всім необхідним. Суд вважає, що відповідач [PERSON] є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу у частці від його заробітку доходу у розмірі у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення дитиною навчання, тобто до 25 серпня\~2025\~року, але не більше, ніж досягнення дитиною 23 років. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розглядаючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, Суд встановив такі обставини. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом установлено, що відповідно до\~Акту наданих послуг № б/н від 26.08.2025\~року, , що вартість послуг складає\~2000,00 грн. Отже витрати на правничу допомогу повинні бути стягнуті із відповідача, оскільки позовні вимоги позивача задоволені. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved