Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03 вересня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, був зроблений відповідний актовий запис № 137. Вони з відповідачем мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися з причин протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, відсутністю взаєморозуміння, та як наслідок вони припинили сімейно-шлюбні стосунки з квітня 2025 року. Спір про розподіл майна, місце проживання та утримання дітей між ними відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Представник позивачки надала суду заяву згідно якої просила проводити судовий розгляд у її відсутність та відсутність позивачки, позов підтримує (а. с. 22, 23 зворот, 28). Відповідач в судове засідання, не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник відповідача надав суду клопотання, згідно якого відповідач позов про розірвання шлюбу визнав, оскільки непоодинокі спроби щодо вжиття заходів на примирення не принесли результату, спільне проживання однією сім`єю є не можливим, у зв`язку із різними поглядами на життя (а. с. 21, 23-26). Суд з`ясувавши обставини\~по справі, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 вересня 2011 року, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 137, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 вересня 2011 року (а. с. 8). В період шлюбу у сторін народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області 09 жовтня 2014 року (а. с. 9). Також, в період шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області 12 липня 2019 року (а.\~с.\~10). Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів між ними, та припинення сімейно-шлюбних відносин з квітня 2025 року. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2025 року, та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. слід повернути позивачці з державного бюджету (а. с. 3). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved