Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , звернувся до суду із позовом до Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Незалежності, 19 смт. Чернелиця, Коломийський район, Івано-Франківська область), в якому просить встановити йому додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позову вказано, [INFO] у віці 87 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20 жовтня 2011 року серії [NUMBER] . [PERSON] є матір?ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15 липня 1969 року. Згідно заповіту від 29 травня 2008 року, який посвідчено виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстровано в реєстрі за N? 4, [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок, господарські будівлі, земельну ділянку, земельну частку (пай), майновий пай та все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - заповіла своїй доньці [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є рідною сестрою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 12 серпня 1947 року. [INFO] померла [PERSON] . Будучи обізнаним у тому, що згідно заповіту від 29 травня 2008 року матір, [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла своїй доньці - [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача, а також будучи впевненим у тому, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його сестра [PERSON] , ним у визначений законодавством строк, не вживались заходи та не подавались заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, станом на 19 жовтня 2011 року, згідно ст. 1241 ЦК України, позивач не належав до кола осіб, які згідно законодавства мають обов?язкову частку у спадщині. [PERSON] померла [INFO] , що засвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 лютого 2022 року, яке видане Городенківським відділом державної реєстрації актів Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 14 липня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , який є рідним братом [PERSON] , до Городенківської державної нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка зареєстрована за N? 506 та Городенківською Державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа N? 69472405 щодо майна спадкодавиці [PERSON] . Однак, як з?ясувалось після відкриття спадщини після смерті [PERSON] та відповідно до довідки N? 190 від 04 липня 2025 року, яка видана Корнівським старостинським округом N? 6 Чернелицької селищної ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, [PERSON] [INFO] на момент смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] одна. Разом із [PERSON] фактично (без реєстрації) не проживали та не були зареєстровані будь-які інші особи. Крім того, згідно листів Городенківської державної нотаріальної контори від 01 липня 2025 року за N? 748/0116 та 858/01-16 від 25 липня 2025 року інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] та про її спадкоємців, які прийняли спадщину - у спадковому реєстрі відсутня. Відтак, постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON] , померлої [INFO] , у зв?язку із пропущенням строку на прийняття спадщини. Також, Городенківською державною нотаріальною конторою позивачу рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Як зазначалось вище, позивач постійно не проживав на час відкриття спадщини із [PERSON] , а оскільки був обізнаний у існуванні заповіту, який склала його мати на користь його сестри [PERSON] та будучи упевненим у тому, що спадщину після смерті [PERSON] , згідно заповіту, прийняла його сестра [PERSON] , він не звертався із відповідними заявами про прийняття спадщини після матері. Таким чином, із поважних причин позивач пропустив строк на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] .. Оскільки, позивачем був пропущений встановлений законом строк подачі заяви про прийняття спадщини після сметрі [PERSON] у зв?язку із його обізнаністю про існування заповіту на користь [PERSON] , а також у зв?язку із тим, що позивач був упевненим, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , вважає такі причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважними. Таким чином, існують правові підстави для встановлення позивачу додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 14 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.\~Справу постановлено\~розглядати за\~правилами загального\~позовного провадження.\~Підготовче засідання\~в справі\~призначено на\~ 11 вересня 2025 року о 09:50 год у приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (зал судових засідань № 2, вул. Героїв Євромайдану, 7, м. Городенка, Івано-Франківська область). Ухвалою суду від 11 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні\~на 02.10.2025. В судовому засіданні 02.10.2025 за клопотанням представника позивача оголошено перерву. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав заяву згідно якої просив розгляд справи провести без участі представника Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.07.1969 стверджується, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.08.1947 стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.01.1996 виконкомом Корнівської сільської ради Городеківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON] , помер [INFO] , про що складений 22.01.1996 року актовий запис №2. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.10.2011 виконкомом Корнівської сільської ради Городеківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON] , померла [INFO] , про що складено 20.10.2011 відповідний актовий запис №9. Згідно копії заповіту від 29.05.2008, посвідченого секретарем виконкому Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] належний їй житловий будинок, господарські будівлі, земельну ділянку, земельну частку /пай/, майновий пай та все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла дочці [PERSON] , [INFO] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00036154507 від 14.07.2022 стверджується, що між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Корнівської сільської ради Городенівського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб, про що складено 24 листопада 1964 року актовий запис №16. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.02.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Івано-Франківськ) стверджується, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено 21.02.2022 відповідний актовий запис №157. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Як слідує із копії заяви про прийняття спадщини №506 від 14.07.2022 [PERSON] , [INFO] , звернувся до Городенківської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . Внаслідок смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належне їй майно. З копії постанови державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №584/02-31 від 16.05.2025 встановлено, що [PERSON] звернувся до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно належне його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Проте, постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №584/02-31 від 16.05.2025 було відмовлено [PERSON] , 1952 року народження, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало його матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Згідно інформації Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області №748/0116 від 01.07.2025 у спадковому реєстрі 28.06.2025 за № інформаційної довідки 81689154, спадкова справа не заведена та інформація про коло спадкоємців відсутня. Рекомендовано [PERSON] звернутись до суду для продовження терміну прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . За даними копії довідки Корнівського старостинського округу Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області №190 від 04.07.2025, на момент смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом з нею у житлового будинку [ADDRESS] фактично (без реєстрації) не проживали та не були зареєстровані будь- які особи. Згідно інформації Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області №858/01-16 від 25.07.2025 у спадковому реєстрі 25.07.2025 за № інформаційної довідки 81990070, спадкова справа не заведена та інформація про коло спадкоємців відсутня. Рекомендовано [PERSON] звернутись до суду для продовження терміну прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також уразі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що підставою звернення [PERSON] до суду є пропуск строку прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обгрунтовуючи позовну заяву про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач вказував на те, що пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , у зв?язку із його обізнаністю про існування заповіту на користь [PERSON] , а також у зв?язку із тим, що позивач був упевненим, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті\~1269, частини першої статті\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.Уразі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша\~статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16. Суд звертає увагу, що законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз`яснень, зазначених у п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. У відповідності до правових позицій, висловлених у Постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19), відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що "якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16». Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вище вказаних норм права суд зазначає, що не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини те, що позивач не знав про те, що його сестра не прийняла спадщину після смерті їхньої матері. Вказані причини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Також суд зазначає, що як слідує із матеріалів справи, про наявність спадкового майна позивачу було відомо ще на час відкриття спадщини, та у нього не було будь-яких перешкод та причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Крім того суд зауважує, що з дня відкриття спадщини до часу звернення позивача до суду сплинуло 14 років. За таких обставин, з урахуванням зазначених позивачем причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до переконання, що позивачем було пропущено строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини не з поважних причин, оскільки представник позивача не довів існування об`єктивних та непереборних обставин, а також не навів поважних причин пропуску\~строку для прийняття спадщини, які б були підтверджені належними та допустими доказами, що позбавили позивача можливості своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило - застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту. Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. Розподіл судових витрат між сторонами регулюється\~ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed