Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 07.08.2025 від Звенигородського районного суду Черкаської області до Шполянського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю надійшла позовна заява, у якій представник позивача Дідух Є.О. просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4417822 від 25.02.2024 в розмірі 26497,71 грн. з яких: 3999,96 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 22497,75 грн. - заборгованість за сумою відсотків нарахованих ТОВ «Лінеура Україна», а також судові витрати що полягають у судовому зборі 2422,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 25.02.2024 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» укладено кредитний договір №4417822 шляхом надсилання одноразового ідентифікатора із кодом 56373 у вигляді смс на мобільний номер телефону [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 02.02.2024 на платіжну картку № [NUMBER] у сумі 4000,00 грн. 23.09.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали договір факторингу № 31-1/03/2025, за яким право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції». У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений та у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 07.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.10.2025 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4417822 був укладений 25.02.2024 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна», сума кредиту - 4000,00 грн., строк кредиту - 360 днів, дата видачі кредиту 25.02.2024, проценти за користування кредитом 99923,40% річних, проценти за користування кредиту протягом поточного періоду за ставкою 2,5%, знижена процентна ставка 0,01%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 40000,00 грн. Мета кредиту -споживчі (особисті) потреби. Тип кредиту - кредит (а.с.17-29). Відповідно до листа №1-0904 від 09.04.2025 виданого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР», ТОВ «Лінеура Україна» 25.02.2024 о 09:04:09 перерахував на картковий рахунок [PERSON] за № [NUMBER] грошові кошти, під номером транзакції 348004359, у сумі 4000,00 грн. (а.с.38). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за кредитним договором № 4417822 від 25.02.2024 станом на 31.03.2025 сума заборгованості за відсотками складає 22497,75 грн., 3999,96 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту (а.с. 47-49). 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» (Кредитор) та ТОВ «Українські фінансові операції» (Новий кредитор) укладено договір факторингу про відступлення прав вимоги №31-1/03/2025 (а.с. 53-58). 01.04.2025 о 11:12 ТОВ «Лінеура Україна» попередило [PERSON] про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором до ТОВ «Українські фінансові компанії» шляхом надсилання SMS - повідомлення на номер телефону [NUMBER] за ID номером [NUMBER] та наявність кредитної заборгованості перед новим кредитором (а.с. 34) Перехід прав від первісного кредитора до нового підтверджується додатком №1 реєстром боржників, платіжною інструкцією №6 від 31.03.2025, актом прийому - передачі реєстру боржників (а.с. 30, 50-51 ). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 31.03.2025 до Договору факторингу №31-1/03/2025 від 31.03.2025, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №417822 від 25.02.2024 у загальній сум 28497,71 грн. з яких: 3999,96 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 22497,75 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2000,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами за 400 днів прострочення виконання кредитних зобов`язань (а.с.30). Повноваження ТОВ «Лінеура Україна» підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в якій основним видом діяльності зазначено 64.92 Інші види кредитування(основний), свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, витягом з державного реєстру фінансових установ, розпорядженням, правилами надання коштів у позику (а.с. 67-70, 43-46). Повноваження ТОВ «Українські фінансові операції» підтверджуються: довіреністю від 31.07.2024, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, листом Національного банку України №27-0026/20414 від 15.03.2024 про переоформлення ліцензій, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наказом №20 від 26.10.2017 ТОВ «Українські фінансові компанії», витягом з державного реєстру фінансових установ, статутом (а.с. 15-16, 52, 59-60, 62-66, 72). На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: детальний опис робіт (наданих послуг) №4417822 від 12.06.2025, заявка №4417822 від 21.04.2025 на виконання доручення до договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, рахунки на оплату №4417822 - 2025 від 12.06.2025, договір №РК-П-19/03-01 від 12.03.2019, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 01.08.2024 (а.с.31-33, 35-36, 39-40, 71, 73). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.14 Закону України «Про споживче кредитування» Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно із ч.3 ст. 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон регулює відносини між кредитодавцем, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів -2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5%. Крім того відповідно до пункту 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». Судом встановлено, 25.02.2024 з відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4417822 з ТОВ «Лінеура Україна» про надання кредиту у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у разі невиконання умов договору. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умови договору кредиту. 31.03.2025 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали договір факторингу №31-1/03/2025 згідно умов якого, право вимоги щодо [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 4000,00 грн. перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції», що підтверджується також реєстром боржників та актом прийому-передачі прав Вимоги. Сума заборгованості за договором факторингу №31-1/03/2025 згідно витягу з реєстру боржників щодо відповідача становила 28497,71 грн., з яких: 3999,96 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 22497,75 грн. - сума заборгованості за відсотками; 2000,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами за 400 днів прострочення виконання кредитних зобов`язань (а.с.30). Згідно із ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018 року, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Зважаючи на вищезазначені норми передбачені Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про споживче кредитування», які вступили в силу 24.12.2023 року, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, з 23.04.2024 по 20.08.2024 не може перевищувати 1,5%. Таким чином згідно умов договору, який був укладений 25.02.2024 денна процентна ставка становила на той момент 2,5% що не перевищувала допустиму 2,5%. Тобто з 25.02.2024 по 22.04.2024 сума заборгованості за відсотками становить 12,00 грн. Однак з 23.04.2024 по 20.08.2024 денна процентна ставка за умовами договору від 02.02.2024 становила 2,5%, що перевищувало допустиму 1,5%. Зважаючи на розрахунок заборгованості з 23.04.2024 по 20.08.2024 денна процентна ставка за умовами договору становить 2,5% відсотків, що у сумі від 3999,99 грн. становить 99,99 грн., однак у даному періоді повинна застосовуватися денна процентна ставка 1,5% від суми заборгованості 3999,99 грн., що становить 59,99 грн. Крім того, після 20.08.2024 та до закінчення строку кредитування денна процентна ставка згідно норм законодавства та пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про споживче кредитування» не повинна перевищувати 1 % від суми заборгованості 3999,99 грн. Таким чином починаючи з 23.04.2024 по 20.08.2024, що становить 120 днів за денною процентною ставкою 1,5 % від 3999,99 грн. сума заборгованості за відсотками становить 59,99 грн. х 120 днів = 7198,80 грн. З 21.08.2024 по 26.02.2025, що становить 190 днів за денною процентною ставкою 1% від 3999,96 грн. сума заборгованості за відсотками становить 39,99 грн. х 190 днів = 7598,10 грн. Отже 12,00 грн. +7198,80 грн. + 7598,10 грн. = 14808,90 грн, становить суму заборгованості за відсотками. Отже позов в цій частині належить до часткового задоволення. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитом в сумі 3999,96 грн. в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів та дійшов висновку про часткове задоволення позову. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Відповідно до норм ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надані: детальний опис робіт (наданих послуг) №4417822 від 12.06.2025, заявка №4417822 від 21.04.2025 на виконання доручення до договору №01/08/2024-А від 01.08.2024, рахунки на оплату №4417822 - 2025 від 12.06.2025, договір №РК-П-19/03-01 від 12.03.2019, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю, довіреність від 01.08.2024 (а.с.31-33, 35-36, 39-40, 71, 73). Згідно рахунків на оплату №4417822 - 2025 від 12.06.2025, які є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги № РК-П-19/03-01 від 12.03.2019 зазначено, що зустріч адвоката та Клієнта зайняло 0,5 години часу, дослідження наданих клієнтом документів зайняло 1 годину часу, підготовка декількох позицій зайняло 1 годину часу, складання позовної заяви - 2 години часу, складання та оформлення процесуальних документів 2 години часу, представництво інтересів клієнта - 2 години часу (а.с. 35-36). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідач не оспорював укладення чи не укладення кредитного договору та відповідно отримання кредитних коштів і користування ними. Станом на день звернення до суду і цим позовом заборгованість по кредитному зобов`язанню відповідач не погасив. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оскільки позов задоволено частково (70,98%), з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1719,41 грн. (70,98 % від 2422,40 грн.) а сума витрат на правничу допомогу від 10000,00 грн. (70,98%) складає 7098,00 грн. Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Outcome: partial