Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

23 вересня 2025 року представник [PERSON] адвокат Жага\~Е.Г. звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просив скасувати (припинити) обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна частки квартири [ADDRESS] , накладене 29 лютого 2012 року приватним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Карбаном\~Є.О., на підставі ст.\~73 Закону України «Про державний нотаріат», в зв`язку з рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №2-о-46/11 від 06.10.2011 року (запис про обтяження №59401383 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у виді заборони на нерухоме майно). В обґрунтування позовної заяви вказав, що 06.10.2011 року рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №2-о-46/11, розглянувши заяву [PERSON] про визнання фізичної особи померлою, оголошено померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Миргород Полтавської області, з дня набрання рішенням суду законної сили, який доводився заявниці братом. Цим же рішенням спадкоємцям роз`яснено, що вони не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Відповідно до ч.\~2 ст.\~47 ЦК України зобов`язано нотаріуса Першої Миргородської державної нотаріальної контори накласти заборону на відчуження спадкового майна [PERSON] частину квартири [ADDRESS] на період визначений законом. 29.02.2012 року на виконання рішення суду були внесені відомості про реєстрацію заборони відчуження на предмет обтяження частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 12224892. 19.04.2012 року [PERSON] (мати позивача) оформила свої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВВР №300786 у Першій Миргородській державній нотаріальній конторі. У зв`язку з цим було перенесено запис обтяження, заборона на нерухоме майно, об`єкт обтяження: трикімнатна квартира, до 19.04.2017 року, реєстраційний номер обтяження 1243149. 22.07.2024 року розпорядженням начальника Полтавської ОВА перейменовано понад півсотні топонімів Полтавської громади. Серед них і вул.\~Грекова м.\~Миргород, яку змінено на вул.\~Марусі Чурай. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті, [INFO] , позивачем [PERSON] , у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу була заведена спадкова справа за №8/2025. 09.04.2025 року, позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . При цьому, записи про обтяження були перенесені до реєстру речових прав на нерухоме майно, а строк на який вони накладались закінчився ще 19.04.2017. У зв`язку з тим, що зазначені обтяження позбавляють позивача можливості повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, він був змушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.09.2025 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 32). 01.10.2025 року до суду надійшов відзив Миргородської міської ради Полтавської області на позовну заяву [PERSON] . Ознайомившись зі змістом позовної заяви Миргородська міська рада вважає, що є неналежним відповідачем у даній справі. Згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у вказаному Реєстрі відсутній запис про обтяження нерухомого майна [PERSON] . Натомість, наявний запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (арешт нерухомого майна). Вказане обтяження накладене Миргородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що позивачу достеменно відомо. Оскільки Миргородська міська рада жодним чином не порушувала прав позивача необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON] (а.с. 38). Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко\~Л.С. №295/25 від 20.10.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 14.10.2025 (а.с. 54). Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Городівського\~О.А. для продовження розгляду даної цивільної справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. На адресу суду від представника позивача адвоката Жаги\~Е.Г. надійшла заяву в якій останній просив розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 42). Представник відповідача Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 33, 37). Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Карбан\~Є.О. як третя особа також не з`явився в судове засідання, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, так як проти позову він не заперечує та самостійних вимог не заявляє (а.с. 41). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки право позивача як спадкоємця, на розпорядження своїм майном є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч.\~3 ст.\~12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.10.2011 року рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №2-о-46/11, розглянувши заяву [PERSON] про визнання фізичної особи померлою, оголошено померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Миргород Полтавської області, з дня набрання рішенням суду законної сили, який доводився заявниці братом (а.с. 12-14). 29.02.2012 року на виконання рішення суду були внесені відомості про реєстрацію заборони відчуження на предмет обтяження частку квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 12224892. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2024 (а.с. 17). Остання була власницею квартири [ADDRESS] . 19.04.2012 року [PERSON] (мати позивача) оформила свої спадкові права та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВВР №300786 у Першій Миргородській державній нотаріальній конторі. У зв`язку з цим було перенесено запис обтяження, заборона на нерухоме майно, об`єкт обтяження: трикімнатна квартира, до 19.04.2017 року, реєстраційний номер обтяження 1243149. 09.04.2025 року, позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . При цьому, записи про обтяження були перенесені до реєстру речових прав на нерухоме майно, а строк на який вони накладались закінчився ще 19.04.2017. Відповідно до ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст.\~48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов. Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача. Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача. Позивачем та його представником клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів не подавалося. Оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до Миргородської міської ради Полтавської області, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, що вказаний ним відповідач порушив його права чи інтереси. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову у відповідності до п.\~2 ч.\~2 ст.\~141 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed