Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.07.2011. У період шлюбу народився син - [PERSON] [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На момент звернення позивачки із позовом до суду, сторони шлюбні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Прохальна частина позовної заяви містить вимогу розглядати справу у відсутність сторони позивача. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо розірвання шлюбу, вказавши, що між сторонами не вирішено питання щодо поділу майна, а також не з`ясована думка дитини. Суд, вислухавши вступне слово відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 липня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 748. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивачка у позовній заяві вказала про те, що примирення із відповідачем категорично заперечує. Заперечення відповідача щодо розірвання шлюбу, суд приймає критично, оскільки висловлене небажання відповідача розлучатися не пов`язано з метою збереження шлюбу та налагодження відносин між подружжям. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved