Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

[PERSON] 23.07.2025 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтвання позовних вимог позивач вказала, що шлюб відповідачем зареєстрували 11.04.2023 р. Від шлюбу дітей не мають. За відсутністю власного житла , після одруження оселились в приватній квартирі. На перших порах все було добре і мило , однак, час став встановлювати свої корективи. За цей короткий час подружнього життя, сім`я не зміцнювалась, а навпаки активно стала розпадатись. Між ними стали часто виникати скандали так як мали різні погляди на життя і поняття своїх обов`язків до сім`ї. При таких відношеннях між ними їх сім`я немає майбутнього. Після чергового скандалу в вересні 2023р. з відповідачем розійшлись, стали жити окремо. В листопаді 2023р. вона прийшла забрати свої речі з приватної квартири, зустрілись з відповідачем однак для примирення ніхто з них не проявив ініціативи. На даний час вони живуть окремо, наміру до примирення у них немає. Відповідач проживає в своїх батьків. Їх шлюб носить лише формальний характер, так як стали один до одного чужими, втрачено почуття любові і поваги. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сімейне життя є неможливим, оскільки воно суперечить їх з відповідачем інтересам. Вичерпавши всі засоби до створення нормальних сімейних взаємовідносин та проаналізувавши їх відносини на протязі короткого спільного життя позивач прийшла до глибокого переконання про порушення питання про розірвання шлюбу, це рішення є остаточне і без змін. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі, оскільки, відносно цього не заперечила позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 11.04.2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 60. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалося. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо з листопада 2023 р. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилами ст. ст.\~110,\~114 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Згідно ст.55 Сімейного кодексу України\~подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. За змістом ст. ст.\~24\~ч. 1,\~104\~ч. 2,\~110\~ч. 1,\~112 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Звертаючись до суду із позовом, позивач вказувала, що вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а шлюбні відносини між ними погіршилися через відсутність взаєморозуміння та взаємних почуттів, що призвело до їх фактичного припинення. Позивач вважає збереження вказаного шлюбу неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин з відповідачем, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу відповідно до вимог статей\~24,\~56 СК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження \~сім`ї немає.

Outcome: approved