Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом у якому зазначив, що 11.09.2023р. до нього звернувся [PERSON] із заявою про ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачкою [PERSON] у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в якій зазначив, що мати залишила дітей без батьківського піклування, з вересня 2022 р. участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не забезпечує. [PERSON] протягом 9 років перебував з відповідачкою у сімейних відносинах без укладення шлюбу. За цей час у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 11.02.2025 [PERSON] визнано батьком [PERSON] . Наказом від 13.10.2023 р. Служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області дівчинку [PERSON] було тимчасово влаштовано в родину [PERSON] . Позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 14.08.2025 провадження у справі було відкрито та її розгляд призначено у порядку загального судового провадження. Ухвалою від 10.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання та у судові засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем мешкання, а також СМС-повідомлення. Відзиву на позовну заяву або клопотань від відповідача судом не отримано. У судовому засіданні 20.10.2025 за клопотанням представника позивача судом було ухвалено про заочний розгляд справи. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи підтримала позов у повному обсязі. Свідок [PERSON] пояснила, що на момент коли надійшло повідомлення про невиконання матір`ю батьківських обов`язків, працювала головним спеціалістом у службі у справах дітей. Мати дітей [PERSON] та [PERSON] єдиний раз у жовтні 2023 року з`явилася до служби та висловила бажання повернути дітей. Після чого вона, разом із поліцією та [PERSON] виїхали за місцем мешкання дітей, які тоді проживали були з [PERSON] . Діти вийшли до них, але категорично відмовилися повертатися до матері і спілкуватися з нею, та пояснили, що раніш мати часто перебувала у стані сп`яніння і кричала на них і вони бояться бути з нею. Після цього, [PERSON] неодноразово запрошувалася до служби у справах дітей, але жодного разу не з`являлася. [PERSON] являється біологічним батьком [PERSON] - брата [PERSON]. [PERSON] піклується за здоров`ям, вихованням і навчанням [PERSON] і [PERSON] , виховує їх, хоча і не являється біологічним батьком [PERSON] . Зараз вона працює директором Центру соціальних служб, і [PERSON] жодного разу не зверталася для отримання соціальних послуг. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] була його цивільною дружиною і вони мешкали однією сім`єю з 2014 року. У [PERSON] була донька [PERSON] , яка жила разом із ними, і яку він виховував, як свою дитину. У нього із [PERSON] були добрі стосунки і він вважає її своєю дочкою. У подальшому у нього з [PERSON] народився син [PERSON] , якого [PERSON] записала без його відома, «зі слів матері», щоб отримати статус матері одиночки. Він з [PERSON] розійшовся з вересня 2022 року, і вона залишила його з дітьми [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] поїхала на роботу і не повернулася та не виходила на контакт. До розриву, в них були сварки з приводу того, що [PERSON] зловживала алкоголем, могла пропадати на декілька днів. [PERSON] приїхала забрати речі і не пропонувала дітям поїхати з нею. У 2023 році дітей треба було влаштовувати у школу, але у нього не було жодних прав щодо дітей, і тому він звернувся до соціальної служби за допомогою. Він вимушений був через суд визнавати батьківство над [PERSON] , бо [PERSON] не хотіла в цьому приймати участь. [PERSON] не допомагала ні йому ні дітям. Два роки назад вона приїжджала на день народження [PERSON] та [PERSON] у 2023 році, а у 2024 році мати обіцяла приїхати на день народження дітей, і діти її чекали а вона не приїхала. [PERSON] інколи переписується з дітьми через «вайбер» десь раз на місяць. Діти знають, що мати їх покинула. [PERSON] не виявляла бажання поїхати жити до матері. [PERSON] не бачила свого біологічного батька і називає батьком його. За часів їх спільного життя [PERSON] ставилася до дітей по-різному: коли була у стані сп`яніння, могла не покормити дітей за весь день. Один раз у 2023 році [PERSON] хотіла забрати дітей до себе, приїхала до нього зі службою у справах дітей, але [PERSON] і [PERSON] відмовилися їхати з нею, бо боялися, що вона знов буде п`яна, а вони залишаться нікому не потрібні. Свідок [PERSON] пояснила, що є матір`ю [PERSON] , і її син жив у цивільному шлюбі із [PERSON] , у якої була трирічна дочка [PERSON] від іншого чоловіка. Потім, у [PERSON] і [PERSON] народився син [PERSON] . Спочатку, [PERSON] і [PERSON] з дітьми жили у них, а потім їм купили окремий будинок, коли [PERSON] йшла у перший клас, а [PERSON] тоді було 2 роки. [PERSON] піклувалася дітьми, поки жили у них, а коли вони переїхали, [PERSON] почала зловживати алкоголем і мала залежність від алкоголю. Вона дуже сварила [PERSON] за навчання. Син привозив дітей ночувати, бо мати часто виїжджала кудись. З вересня 2022 року [PERSON] залишила смію, і [PERSON] пішов до першого класу без участі матері. [PERSON] допомагає з навчанням [PERSON] , вона робить покупки з дідусем та інколи допомагає з приготуванням їжі. [PERSON] вважає її своєю бабусею. [PERSON] отримувала кошти на дітей, як матір одиначка, але ці гроші пропивала. [PERSON] обіцяла дітям, що приїде до них у гості, але не приїжджала жодного разу. Опитана у судовому засіданні малолітня дитина [PERSON] зазначила, що вважає своїм батьком [PERSON] , який її виховує та усім забезпечує, а також виховує її молодшого брата [PERSON] . Мати їх покинула у 2022 році і один раз у 2023 році приїжджала на день народження та дарувала сумку і сережки. Перед тим, як піти з сім`ї мати часто пила алкоголь, після чого кричала на неї та її братика. Якось, пару років назад мати приїхала з поліцією та хотіла забрати до себе її та [PERSON] , але вона не захотіла уїжджати від батька, бо боялася, що мати буде знов пити та сварити її. Вона вважає батьків [PERSON] своїми бабусею та дідусем, які також виховують її та [PERSON] і піклуються про них. Мати, зараз виїхала, можливо у Полтаву , і інколи дзвонить і пише їй у «вайбер» на мобільний телефон та цікавиться, як справи, але багато не розпитує. Вона вважає, що мати дзвонить, коли п`яна. Мати обіцяла, що буде їх відвідувати, але не дотрималась своїх обіцянок. Батько не перешкоджає її спілкуванню з матір`ю. Вона не хоче жити із матір`ю, бо боїться, що мати знов буде пити алкоголь та сварити її. Суд, вислухавши представника позивача та представника третьої особи, свідків, дитину, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . У актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 11.02.2025 [PERSON] було визнано батьком малолітнього [PERSON] , 2016 р.н. Станом на 23.04.2018, [PERSON] , 2012 р.н. була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] з 05.04.2018 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] . 17 липня 2023 року службою у справах дітей Виконавчого комітету ЛМР складено висновок оцінки потреб сім`ї, де встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] забезпечені усім необхідним і їх потреби забезпечує [PERSON] , а їх мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Спеціалістами служби у справах дітей Виконавчого комітету ЛМР 11.09.2023 проведено обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , та встановлено достатні умови для виховання і розвитку дітей, наявності у них власної кімнати з місцями для сну та відпочинку. За вказаною адресою проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наказом №15-42/52 начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету ЛМР від 25 вересня 2023 року, дитину [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як дитину яка перебуває у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, в зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків матір`ю дитини [PERSON] . Наказом №15-42/58 начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету ЛМР від 13 жовтня 2023 року, дитину [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано в родину [PERSON] , який мешкає за адресою [ADDRESS] . Наказ прийнятий із врахуванням заяви [PERSON] . Служба у справах дітей Виконавчого комітету ЛМР 18.10.2024 зверталася із запитом до служби у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, так як місце проживання [PERSON] - матері малолітніх [PERSON] та [PERSON] не входить до повноважень Служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, з проханням встановити чи мешкає [PERSON] за адресою [ADDRESS] , провести обстеження умов проживання та з`ясувати думку матері щодо подальшої долі її малолітніх дітей. У відповідь на запит від служби у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області надійшов лист від 26.11.2024 в якому повідомлено що, спеціалісти служби у справах дітей відвідали матір [PERSON] , яка разом зі своїм співмешканцем, [PERSON] проживає в сел. Коротич. Мати вказала, що проживала разом з [PERSON] та своїми дітьми в м. Люботині, і в родині були часті сварки. Після останньої сварки 01.10.2022 [PERSON] вигнав її з дому, а діти залишилися проживати разом з ним. З того часу [PERSON] дітей не віддає, всіляко перешкоджає спілкуванню з дітьми. Мати [PERSON] спілкується з дітьми по телефону та тільки під контролем [PERSON] , і бачиться з ними тільки з його дозволу. Зі слів матері, останній раз вона спілкувалася з дітьми 09.06.2024 року. [PERSON] висловлює своє бажання, щоб діти проживали з нею, та з її слів має фінансову можливість їх утримувати, а також належні умови проживання дітей. Співмешканець [PERSON] не заперечує проти проживання дітей разом з ними. Мати стверджує, що зв`язок з вчителями дітей та лікарем вона підтримує. Спеціалістами служби у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області складено акт обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] та встановлено, що помешкання має 6 кімната і для виховання і розвитку дітей буде виділена одна кімната, яка буде об лаштована за їх побажанням. Спеціалістами служби у справах дітей Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 08.11.2024 року офіційно попереджено [PERSON] про відповідальність за дотриманням законів України по утриманню, вихованню та навчанню неповнолітніх дітей, та роз`яснено про можливе притягнення до адміністративної кримінальної та цивільно-правової відповідальності у разі невиконання законодавства щодо батьківських обов`язків. Відповідно до психолого-педагогічних характеристик, наданих директором «Караванської гімназії» Люботинської міської ради Харківської області за 2023 та 2024 роки, [PERSON] , [INFO] , навчалася у 6, а потім 7 класі Караванської гімназії. Навчається у повну міру своїх можливостей, має гарні творчі здібності, дуже старанна, постійно виходить на он-лайн уроки, вчасно здає домашні завдання вчителям. Пропуски уроків без поважної причини відсутні. Нарікань з боку вчителів немає. З дорослими учениця спілкується з повагою, стримано, контролює свої емоції. Дівчина добре фізично розвинена. Вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням повністю займається [PERSON] та його батьки, які є нерідними бабусею і дідусем [PERSON] . Мати із родиною не проживає більше року, а також не спілкується із класним керівником та на дзвінки не відповідає. До матері дівчинка ставиться з неповагою. Під час проживання з матір`ю, дівчина нестабільно відвідувала уроки, була закомплексованою, мало спілкувалася з однолітками. Мати неодноразово знаходилася у нетверезому стані через що її поведінка до дітей була неадекватною. Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ЛМР від 09.09.2024, [PERSON] у 2021 уклала декларацію із сімейним лікарем щодо свого смна [PERSON] , 2016 р.н., календар щеплень дотримано до 2022 року, мати належно виконувала рекомендації лікарів щодо лікування та обстеження сина до 2022 року. За висновком КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ЛМР від 11.07.2025, [PERSON] 2012 року є здоровою. Станом на 16.10.2024 разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2016 р.н. Служба у справах дітей Виконавчого комітету ЛМР у вересні та листопаді 2024 року надсилало запрошення [PERSON] для надання пояснень щодо виховання двох малолітніх дітей, та ці запрошення надсилалися на адресу її реєстрації [ADDRESS] та на адресу фактичного мешкання [ADDRESS] . Рішенням Виконавчого комітету Люботинської міської ради №258 від 11.03.2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Даний висновок мотивовано тим, що починаючи з вересня 2022 року відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню [PERSON] . З цього моменту повним утриманням та піклування займається [PERSON] , з яким [PERSON] (тимчасово влаштована з 13.10.2023 року) та її брат фактично проживають. Спілкуватися із [PERSON] відповідачка наміру та бажання не виявила. Свідоме ухилення [PERSON] від виконання батьківський обов`язків призводить до позбавлення дитини права до культурного, фізичному, духовному розвитку. У свою чергу, [PERSON] піклується про дитину та забезпечує дитину всім необхідним. Усі питання пов`язані з захистом прав та законних інтересів дитини вирішуються [PERSON] . Тому, єдиним способом захисту прав та інтересів [PERSON] є позбавлення батьківських прав відповідачки. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про її здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України передбачений вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вищезазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Внаслідок дослідження доказів судом встановлено, що відповідачка більше року не відвідує свою малолітню дитину [PERSON] , не займається її вихованням, здоров`ям і навчанням та не забезпечує її матеріально, у тому числі й під час дії воєнного стану, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Сама дитина [PERSON] називає батьком колишнього співмешканця відповідачки, із яким вона мешкала приблизно з 2014 року і до сім`ї якого вона зараз влаштована. Під час опитування, дитина не змогла пригадати якісь події у її житті, в яких би приймала участь її мати. Натомість, дитина вказала, що мати до уходу із сім`ї часто була п`яна та на цьому підгрунті ображала її та її молодшого брата. Дитина [PERSON] надала на огляд у судовому засіданні (за участю спеціаліста служби у справах дітей та опікуна дітини) своє листування із матір`ю у додатку «Вайбер» в мобільному телефоні, з якого вбачається, що листування є малозмістовним, а дзвінки тривають по декілька хвилин. Переписка здійснюється не часто - приблизно раз на місяць. За місцем навчання [PERSON] (як вбачається зі шкільної характеристики) було відомо про зловживання [PERSON] алкогольними напоями, що шкодило психологічному здоров`ю та емоційному стану її дітей. Після залишення дівчинки без матері у родини [PERSON] , її стан покращився, вона стала спокійна, привітна та у неї зникли проблеми у спілкуванні з однолітками та вчителями, а також з`явилася навчальна дисципліна. Сама [PERSON] вказала у судовому засіданні про те, що мати зловживала алкоголем, та перебуваючи у стані сп`яніння, сварила її і її брата, а тому вона не хоче жити із матір`ю. З цього слідує висновок, що поведінка відповідачки перед розривом фактичних сімейних відносин із [PERSON] , шкодила психічному здоров`ю її дітей. Хоча відповідачка [PERSON] у 2023 році один раз і виразила бажання забрати дітей до себе, після відмови дітей поїхати з матір`ю жодних спроб покращити ситуацію з її боку зроблено не було, із органами у справах дітей вона спілкування припинила та на контакт не виходила. За час розгляду справи у суді, на два номери мобільних телефонів, які [PERSON] зазначила органу опіки та піклування, надсилалися СМС-повідомлення про виклик за позовом про позбавлення батьківських прав, проте [PERSON] жодним чином на це не відреагувала. Розрив у зв`язках та спілкуванні з дитиною на протязі тривалого часу, у тому числі й під час воєнного стану за вказаних обставин, суд вважає суттєвим та таким, що свідчить про відсутність необхідної підтримки з боку матері, та нехтування вихованням дитини, у тому числі й підготовкою до її самостійного життя. Дитина залишена матір`ю із колишнім цивільним чоловіком, який не є біологічним батьком [PERSON] та в силу цього, до отримання офіційного статусу опікуна, не міг реалізувати належний захист прав малолітньої [PERSON] - у тому числі не міг офіційно представляти дитину у закладах охорони здоров`я та освіти. Таку поведінку матері можливо охарактеризувати як байдужість до особистого життя рідної дитини та відсутність переживань щодо подальшої долі дочки, ухилення від виховання та матеріального утримання власної дитини. Відповідачка свідомо тривалий час уникає підтримання сімейного зв`язку з дочкою, не робить реальних кроків для виправлення такої ситуації і судом не встановлено мотивів або перешкод, з яких вона не бажає приймати участь у вихованні дитини. Судом не отримано доказів, які б свідчили про поважність причин невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, або про чинення іншими особами перешкод їй у цьому. Орган опіки не надав до суду відомостей про колишні спори між матір`ю дитини та [PERSON] або державними органами щодо реалізації [PERSON] батьківських прав. Таким чином, судом встановлено, що свідоме невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків відносно її дочки носить тривалий та систематичний характер, а тому суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дочки є наслідком її винної поведінки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її малолітньої [PERSON] . Суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Виходячи з викладеного, відповідачка, у разі зміни відношення до своїх батьківських обов`язків та доведення цього конкретними діями, матиме змогу поставити питання про поновлення її батьківських прав. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.182, ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідачки аліменти на утримання її малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір за дві позовні вимоги - про відібрання дитини та про стягнення аліментів, слід стягнути з відповідачки на користь Державної судової адміністрації України. На підставі викладеного,

Outcome: approved