Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~26.06.2025 ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 22.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір № 7611327 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки, у розмірі 24000 грн. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного умовами кредитного договору. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання за вказаним кредитним договором. 27.11.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором в сумі 99360 грн., з яких: 24000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 63360 грн. заборгованість за відсотками, 12000 грн. - заборгованість за пенею. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. 14.07.2025 відповідачка подала відзив на позов, в якому не погодилась з вимогами позивача щодо стягнення заборгованості, його правомірності та розміру заборгованості. Зазначила, що у договорі первинного кредитора вказані дві процентні ставки: 1,65% як знижена, що застосовується з перших днів кредитування та 2,2 % як стандартна, яка застосовується у разі прострочення. Однак, жодна з цих процентних ставок не може застосовуватись на законній основі. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2024, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» п. 5, відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до четвертої частини цієї статті, не може перевищувати 1%. Згідно мораторію на застосування штрафних санкцій за споживчими кредитами - нараховувати пеню, штрафи, неустойку чи підвищувати процентну ставку кредитору заборонено навіть, якщо такі пункти прописані в договорі. Сплата пені у розмірі 12000 грн., не відповідає обмеженням чинного законодовства. Такі нарахування повинні бути списані. Вимога позивача про сплату відсотків у розмірі 63360 грн., попри тіло у розмірі 24000 грн., суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості. Крім того, позивач як вторинний кредитор не надав реальні докази зарахування кредитних коштів на її рахунок, зокрема виписку від банку емітента карти, не додав як первинний доказ виписку з реєстру боржників, що являється підтвердження переуступлення прав вимоги. Також не згідна з розміром витрат на правову допомоги. Зазначила, що справа малозначна і позивач не може вимагати суми зазначеної в позовних вимогах. Звертає увагу, що адреса і домен електронної пошти вказують, що представник позивача є штатним юристом компанії, який отримує заробітну плату як найманий працівник, а не являється конкретно найнятим для допомоги по веденню даної судової справи. Просить здійснити перерахунок суми процентів нарахованих позивачем, визнати нікчемним пункт договору про нарахування пені та підвищення відсоткової ставки до стандартної, повністю відмовити у пункті про компенсацію правової допомоги. Також просить надати розстрочення на сплату суми призначеної кінцевим рішенням. 17.07.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що на виконання умов договору про споживчий кредит № 7611327 від 22.02.2024, відповідачу було перераховано кредитні кошти на банківський картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 24000,00 грн. Так як ТОВ «Авентус Україна» - це фінансова установа, а не банківська, яка не має права відкривати рахунки, а лише перераховує кредитні кошти на наданий позичальником рахунок. Зазначив, що нарахування пені у розмірі 12000,00 грн., є правомірним відповідно до умов кредитного договору та чинного законодавства. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову. Також просив витребувати від АТ «Універсал Банк» інформацію щодо наявності у відповідачки карткового рахунку № [NUMBER] , та виписку по вказаному рахунку. 21.07.205 відповідачка подала заперечення на відповідь на відзив в яких зазначила, що попри нову редакцію Закону № 3498 на який опирається позивач, досі дійсна і законна сила обмежень встановлених Законом № 2120. Дія закону незворотня до його нової редакції, таким чином Закон № 2120, що передбачає мораторій на застосування пені, штрафів, збільшення відсотків являється актуальним. А Закон № 3498 на сьогодні може застосуватись лише при надзвичайному стані, однак не при дії військового стану. Підтримала вимоги заявлені у відзиві та просила відмовити у витребуванні додаткових доказів. Ухвалою від 30.07.2025 витребувано заявлені у відповіді на відзив докази. У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 22.02.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 7611327 (далі договір), що підтверджується копією вказаного договору, копією додатку № 1 до договору, копією паспорта споживчого кредиту (а.с. 22-40, 63-67). Відповідно до умов договору товариство надає споживачу кредит в сумі 24000 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , на строк 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці, що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день та застосовується в межах строку кредитування. Знижена процентна ставка 1,65 % в день та застосовується, якщо споживач до 23.03.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Дати надання кредиту 22.02.2024 або 23.02.2024. Договір підписано електронними підписами сторін. На виконання умов договору ТОВ «Авентус Україна» 22.02.2024 перерахувало на картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] кошти в сумі 24000 грн., що підтверджується копією листа ТОВ «Пейтек» від 19.05.2025 № 20250519-157, рухом коштів по картці за період з 22.02.2024 по 26.02.2024(а.с. 56, 145-150). 27.11.2024 ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» уклали договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату, а ТОВ «Авентус Україна» відступити ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, зазначених у реєстрі боржників (а.с. 46-54, 68). На підставі вказаного договору факторингу ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 7611327 в сумі 99360 грн., з яких: з яких: 24000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 63360 грн. заборгованість за процентами, 12000 грн. заборгованість за пенею, що підтверджується копією витягу з додатку № 1 до договору факторингу (а.с. 20). Згідно розрахунку заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» складала 99360 грн., з яких: 24000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 63360 грн. заборгованість за процентами, 12000 грн. заборгованість за штрафами (а.с. 69-80). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.\~1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа № 6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом 22.02.2024 ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] уклали в електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 7611327, відповідно до умов якого досягли згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» перерахувало грошові кошти у сумі 24000 грн. на картковий рахунок [PERSON] , яка не повернула кредитні кошти, та не сплатила проценти в установлені кредитним договором строк і розмірі. На підставі договору факторингу ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги до відповідачки за кредитними договором позивачу. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] не виконала своїх зобов`язань за договором № 7611327, внаслідок чого з неї на користь ТОВ «Діджи Фінанс» як нового кредитора слід стягнути заборгованість. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Діджи Фінанс» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором № 7611327 у розмірі 99360 грн., з яких: з яких: 24000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 63360 грн. заборгованість за процентами, 12000 грн. заборгованість за пенею. Разом з тим, розрахунок заборгованості за процентами за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 виконано, виходячи із встановленої договором денної процентної ставки 2,2%, що не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон). 22.11.2023 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону, тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З огляду на вказане, нарахування заборгованості за процентами за період з 23.04.2024 по 20.08.2024, виходячи із денної процентної ставки в розмірі 2,2% не відповідає вимогам Закону. Враховуючи, що заборгованість за тілом кредиту складає 24000 грн., заборгованість за процентами за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів), виходячи із денної процентної ставки в розмірі 1,5%, повинна становити 43200 грн. (360 х 120), а не 63360 грн. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту та процентами що підлягає стягненню з відповідача за договором № 7611327 становить 67200 грн. (24000 + 43200). Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки пеню в розмірі 12000 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, позовні вимоги в частині стягнення неустойки, задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7611327 від 22.02.2024 в розмірі 67200 грн., з яких: 24000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 43200 грн. заборгованість за процентами. У відзиві відповідачка просила надати їй розстрочення на сплату суми призначеної кінцевим рішенням посилаючись на скрутне фінансове становище та наявність великого боргового навантаження. За змістом п. 2 ч. 7 ст. 265, ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення може надати відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України). Відповідачка не надала суду документальних підтверджень свого скрутного фінансового становища, яке б могло стати підставою для розстрочки виконання судового рішення. Тому вказане клопотання задоволенню не підлягає. Оскільки позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в сумі 1638,33 грн. (2422,40 х 67200 : 99360), та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4057,97 грн. (6000 х 67200 : 99360).

Outcome: partial