Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи працездатного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-х річного віку за умови продовження навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] , зі згоди батька [PERSON] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] у Франції. Судовим наказом від 28.04.2023 на користь позивача стягнуто з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини в розмірі частини усіх його видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.04.2023 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до довідки ліцею Шеврольє, [PERSON] , [INFO] , зараховано на денну форму навчання на клас економіки і комерції технологічного профілю, у зв`язку з чим немає можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Повнолітній син перебуває на утриманні позивача, навчання потребує значних витрат, в добровільному порядку відповідач кошти на утримання сина не надає. Відповідач є особою працездатного віку, зобов`язаний нарівні з матір`ю брати участь в належному матеріальному забезпеченні сина, який навчається на денній формі навчання, і є необхідність у харчуванні та одязі, витратах на проїзд, придбанні підручників та канцелярських товарів, комп`ютерної техніки. Крім того, є потреби у витратах на медичне забезпечення, періодичні огляди у лікарів, лікування нескладних захворювань, а також на дозвілля. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.08.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.09.2025 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що відповідач вважає позов необґрунтованим, а вимоги такими, що не підлягають до задоволення. Вказує, що з довідки ліцею про зарахування на денну форму навчання вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зараховано до ліцею Шеврольє на денну форму навчання тільки на 2025 - 2026 роки. У 2026 році [PERSON] буде лише 19 років, що виключає задоволення вимоги про стягнення аліментів до досягнення останнім 23-х річного віку. Окрім цього, відповідно до посвідки на проживання [PERSON] , яка також долучена до матеріалів справи, термін дії останньої спливає 03.01.2026, що, в свою чергу, припиняє право на проживання у Франції, та як наслідок, можливість навчання у країні. Також вказує, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 15.08.2025. Оскільки відповідач не отримав від сторони позивача документи, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 21.07.2025, то 18.08.2025 представник відповідача через систему «Електронний суд» направив на адресу суду заяву про вступ у справу як представника та надання доступу до матеріалів електронної справи. Оскільки станом на 22.08.2025 доступу до електронної справи не було отримано, того ж дня адвокат Кондратюк О.А. подав до суду письмову заяву про надання матеріалів цивільної справи на ознайомлення. Також, того ж дня було з`ясовано, що суддя, секретар та помічник судді перебувають у плановій відпустці. З матеріалами зазначеної цивільної справи представник відповідача ознайомився в приміщенні суду 03.09.2025. Вважає, що визначений судом 15-ти денний строк на подання відзиву було пропущено з поважних причин. Просить поновити строк на подачу відзиву, у задоволенні позовних вимог відмовити. 11.09.2025\~від представника\~позивача Романоської\~А.В.\~до суду\~надійшла відповідь\~на відзив,\~у якій\~зазначено,\~що посилання\~представника відповідача\~на неотримання\~копії позовної\~заяви як\~на підставу\~поновлення строку\~на подання\~відзиву є\~безпідставним.\~Копія ухвали\~про відкриття\~провадження у\~справі отримана\~відповідачем особисто\~15.08.2025,\~строк на\~подання відзиву\~завершився 30.08.2025.Після спливу\~терміну дії\~тимчасової посвідки\~на проживання,\~ [PERSON] \~буде отримана\~нова посвідка\~на проживання\~терміном на\~два роки.\~Факт закінчення\~терміну дії\~посвідки на\~проживання у\~січні 2026\~року і\~припущення відповідача,\~що остання\~не буде\~подовжена,\~не є\~самостійною підставою\~для відмови\~у задоволені\~позовних вимог.\~Також зазначено,\~що для\~отримання аліментів\~на повнолітню\~дитину,\~у позивача\~виникає обов`язок\~щороку підтверджувати\~навчання на\~денній формі\~навчання її\~сина шляхом\~подання відповідної\~довідки державному\~виконавцю.Також, при направлені\~відзиву до\~суду,\~представником відповідача\~було порушено\~процесуальний порядок,\~і не\~направлено до\~електронного кабінету\~представника позивача\~копії відзиву,\~і відповідно\~не було\~долучено квитанції\~про направлення\~іншій стороні.Щодо строку подання відповіді на відзив, зазначено, що останнім днем для подачі відповіді на відзив було 09.09.2025, проте представник позивача [PERSON] перебувала з 01.09.2025 по 08.09.2025 у щорічній відпустці за межами України, тому просить поновити строк на надання відповіді на відзив, відмовити відповідачу у поновленні строку на подання відзиву на позовну заяву, позов задовольнити. За приписами ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. За правилами частини 2 цієї ж статті встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. З огляду на наведені у відзиві та відповіді\~на відзив\~обґрунтування,\~суд вважає\~за доцільне\~та необхідне\~поновити строки\~для подачі\~відзивута відповіді на відзив, забезпечивши таким чином повноту, об`єктивність та всебічність розгляду справи, рівність прав учасників справи, та уникнення таким чином зайвого формалізму, зважаючи на те, що зазначені заяви по суті справи подані з мінімальним порушенням строків їх подачі. На підставі вищевикладеного, суд поновлює представнику відповідача строк для подачі відзиву та поновлює представнику позивача строк для подачі відповіді на відзив, та долучає зазначені заяви по суті справи до матеріалів справи. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник позивача Романовська А.В. надіслала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій вказано, що позивач позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник відповідача Кондратюк О.А. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій у задоволенні позову просить відмовити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 5, 31-32). Відповідно до довідки ліцею Шеврольє, [PERSON] , [INFO] , зараховано до ліцею на 2025-2026 навчальний рік на клас економіки і комерції технологічного профілю, форма навчання денна (а.с. 33-34). Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Нормами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітнім сином щодо надання йому утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Статтями 81, 83 ЦПК України, передбачено кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, жодних доказів на підтвердження того, що у нього відсутня можливість надавати допомогу повнолітньому сину, не надав. Відповідач не повідомив суду обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема не повідомив та не надав суду доказів щодо стану свого здоров`я, наявності інших осіб на утриманні, щодо наявності або відсутності зареєстрованого за ним майна, тощо. Суд не приймає заперечення відповідача проти позову з тих підстав, що термін дії посвідки на проживання у Франції та термін навчання у ліцеї Шеврольє закінчується у 2026 році, оскільки наразі син сторін продовжує навчання, та аліменти на утримання повнолітнього сина стягуються за умови продовження ним навчання, а припинення навчання є підставою для припинення стягнення аліментів, тому вищевказані твердження відповідача не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, суд доходить висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у визначеному у позові розмірі. Відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , та зобов`язаний його утримувати, оскільки останній потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням у вищому навчальному закладі, тому суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.07.2025 і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-х річного віку. Щодо вимоги позову про стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для особи працездатного віку, суд зазначає, що нормами СК України не визначено мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина які продовжують навчання, отже визначенням мінімального розміру аліментів у даній справі не ґрунтуються на приписах СК України та задоволенню не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial