Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Менько Д.Д. від імені та в інтересах [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, просив встановити факт батьківства, а саме, що що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Богодарівка, Чорнухинського району, Полтавської області, громадянин України, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , і який зник безвісти 29.08.2023 року під час виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням в районі н.п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області, внаслідок комбінованої атаки танків та піхоти ворога, є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Заводське (колишнє Червонозаводське) Лохвицького району, Полтавської області, громадянки України; та факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти 29.08.2023 під час виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням в районі н.п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області, внаслідок комбінованої атаки танків та піхоти ворога та [PERSON] , [INFO] , в період часу з 2005 і по 29.08.2023 за адресою; [ADDRESS] , Вимоги мотивував тим, що у 2005 році [PERSON] познайомилась з [PERSON] , з яким почала зустрічатись та підтримувати близькі стосунки, а через деякий час вони почали проживати разом як подружжя у будинку [ADDRESS] . [INFO] у них народилася спільна донька - [PERSON] . Після народження дочки [PERSON] забрав свою цивільну дружину [PERSON] з пологового будинку та привіз її разом з дитиною у будинок за вищевказаною адресою, де вони стали проживати однією сім`єю та спільно виховувати дитину. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, а також у зв`язку із тим, що [PERSON] не виявив бажання звернутись до відділу РАЦС зі спільною заявою про запис його батьком дитини, то відомості про батька дитини в книзі записів народжень були проведені відповідно до положень ст. 135 СК України за прізвищем матері - « [PERSON] », а ім`я та по батькові батька дитини були записані за вказівкою заявниці - [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] як до народження їх дочки, а саме з 2005 року так і до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України до лютого 2022 року, коли [PERSON] було призвано на військову службу за загальною мобілізацією, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували дочку. Під час останньої відпустки, а саме у 2023 році [PERSON] прийняв рішення звернутись із заявою до органу РАЦС про визнання свого батьківства відносно дочки [PERSON] , проте позивачка [PERSON] переконала свого цивільного чоловіка в тому, що він ще встигне це зробити, повернувшись наступного разу. 06.09.2023 [PERSON] отримала від [INFO] сповіщення сім`ї № 10/2/5429. В сповіщенні йшлося про те, що її чоловік - солдат [PERSON] [INFO] , [INFO] близько 10-00 під час виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням в районі н.п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області, внаслідок комбінованої атаки танків та піхоти ворога, зник безвісти, інформація щодо місця знаходження невідома. Також, у зазначеному сповіщенні йшлося про те, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Вказане сповіщення є окремим доказом спільного проживання, адже адресовано було саме заявниці. Для призначення неповнолітній дитині пенсії по втраті годувальника та з метою отримання інших пільг, передбачених ЗУ «Про статусу ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», [PERSON] необхідно надати, зокрема документи, що підтверджують родинні зв`язки дочки [PERSON] із її батьком - зниклим безвісті [PERSON] . Окрім цього, позивачці також необхідно встановити факт її постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із зниклим безвісти [PERSON] , для подальшої можливості подавати заяви, скарги, звернення до військової частини, вирішувати питання щодо імовірного знаходження чоловіка у полоні. Відсутність документа щодо офіційного шлюбу перешкоджає використовувати їй свої права щодо пошуку цивільного чоловіка. В таких випадках державні органи та установи приймають документи від осіб, які надають рішення суду про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що змушує її як законного представника неповнолітньої [PERSON] , діючи в своїх та дочки інтересах, звернутись до суду з цим позовом. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 16.08.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та постановлено призначити підготовче засідання (а.с. 48). Ухвалою від 16.10.2024 підготовче провадження у вказаній справі було закрите, справу призначено до судового розгляду по суті, при цьому задоволено клопотання представника позивача про витребування документів та про виклик свідків. (а.с. 80) В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, суду пояснили обставини викладені в позові, крім того позивач, відповідаючи на питання, пояснила також, що з [PERSON] познайомилися десь в 2005 році, а може й раніше, почали спільно з ним проживати проживати в [ADDRESS] . Потім у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Коли з [PERSON] вони познайомилися, той ще перебував в іншому шлюбі, в нього ще є повнолітній син від першого шлюбу, який декілька разів був у них з [PERSON] вдома по [ADDRESS] . Коли народилася [PERSON] , [PERSON] розірвав шлюб з першою дружиною. На даний час їй відомо, що та має іншу сім`ю. Відповідач [PERSON] на початку судового розгляду позов визнавала частково, зазначила, що її син [PERSON] з позивачкою проживав лише частково, проживав також і за її адресою на тій же вулиці, бо позивачка його виганяла. Під час судового розгляду категорично відмовлялася брати участь у проведенні генетичної експертизи. Проте в судовому засіданні 27.10.2025 фактично визнала позов, визнала ту обставину, що неповнолітня [PERSON] є дочкою її сина [PERSON] , і відповідно її рідною внучкою. Також повідомила, що практично напередодні [PERSON] поховали, оскільки було знайдено його тіло, і експертиза підтвердила, що це він. Поховання проводили разом з позивачкою та онучкою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Треті особи в заявах до суду просили справу розглядати без участі їх представників, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши подані докази дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] на ім`я [PERSON] за адресою [ADDRESS] , було направлено 06 вересня 2023 року сповіщення сім`ї № 10/2/5429. В сповіщенні зазначено про те, що її чоловік - солдат [PERSON] , [INFO] , [INFO] близько 10-00 години під час виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням в районі н.п. Новоєгорівка Сватівського району Луганської області, внаслідок комбінованої атаки танків та піхоти ворога, зник безвісти, інформація щодо теперішнього місця знаходження невідома. Також, у зазначеному сповіщенні йшлося про те, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку (а.с. 8). Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 12.02.2024 у справі 538/2217/23 провадження 2-о/538/2/24 заяву [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , заінтересовані особи: Лохвицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , про встановлення факту родинних відносин та визнання батьківства - було залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право (а.с. 9-10). Як вбачається з паспорту позивачки [PERSON] та витягу з реєстру територіальної громади вона зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 12, 16) Відповідно до паспорту [PERSON] вона народилася [INFO] (а.с. 13). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00043001956 від 05.01.2024 вбачається, що 28 лютого 2008 Виконавчим комітетом Червонозаводської міської ради було складено актовий запис № 11 про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , батьком якої записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , при цьому відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Обставина народження [PERSON] підтверджується і копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с. 15, 17) [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 28.09.2023 (зворот а.с. 16). Крім того, стороною позивача на підтвердження своїх вимог надано копії фотокарток (а.с. 18- 21). Відповідно до довідки Заводської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 47) 20.02.2024 міським головою було затверджено акт складений Депутатом заводської міської ради Л.П.Голінченко, в якому зазначено, що [PERSON] , 1977 р.н., був зареєстрований у своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , але з 2005 року проживав у громадянському шлюбі з [PERSON] , мають спільну дитину [PERSON] , 2008 р.н., Разом вели домашнє господарство (а.с. 14). Як вбачається з наказу командира військової частини [NUMBER] № 22 від 17.01.2023 р. рядового [PERSON] ... призваного на військову службу за призовом під час мобілізації... призначити на посаду номер обслуги 1 мінометного взводу 5 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , ВОС-143533А. З 17 січня 2023 року зарахувати до списків особового складу... (а.с. 97). В обліково-послужній картці [PERSON] зазначено про наказ № 22 від 17.01.2023, а також наказ 200 від 01.06.23 та № 295 від 04.09.23 (а.с. 98) Відповідно до особової картки (ПТКР) [PERSON] в розділі сімейний стан зазначено цивільний стан, а в розділі Відомості про родину зазначені позивач [PERSON] як дружина, [PERSON] як син, [PERSON] як дочка, [PERSON] як матір (а.с. 123) Як вбачається з Витягу з ЄРДР № 12023170560000567 від 07.09.2023 з правовою кваліфікацією ст. 115 ч. 1 КК України 07.09.2023 до ВП №2 Миргородського РВП ГУНП вв Полтавській області (м. Лохвиця) надійшла письмова заява від [PERSON] .... про те, що її син [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець Збройних Сил України зник безвісти 29.08.2023 близько 10 години в ході виконання бойових завдань... та до цього часу його місце знаходження невідоме, зв`язок з ним відсутній... (а.с. 209). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.102025 Лохвицьким відділом ДРАЦС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції [PERSON] помер [INFO] , місцем його смерті є село Новоєгорівка Сватівський район Луганська область. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] і [PERSON] [PERSON] разом проживали років двадцять, поки його не забрали на війну, потім він пропав безвісти, і вона дуже плакала. До того вони і на свята разом збиралися, і на хрестинах [PERSON] були, вона стала хрещеною матір`ю [PERSON] , зазначила, що і фотографувалися тоді. [PERSON] бувало випивав, і [PERSON] тоді виганяла його, але він повертався до неї. Вони жили як чоловік і жінка. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з позивачкою є кумами, знайомі з нею більше 30 років, з [PERSON] проживали спільно, [PERSON] є його дочкою, і т. [PERSON] (відповідачка) ходила до них, няньчила онуку, була присутня при її народженні, хрещенні, вони одна одній завжди допомагали, але чому на даний час в них відносини розладилися, їй не відомо. Відповідаючи на запитання, зазначила, що позивач з [PERSON] проживали разом як чоловік і дружина, до доньки він дуже гарно ставився, піклувався про неї, любив її, вона схожа на його рід; так, інколи між позивачкою і [PERSON] виникали сварки, як і в будь-якій сім`ї, зокрема через вживання ним спиртного. [PERSON] з [PERSON] тримали і корову якийсь час, і свиней, і качок, мали город, разом його обробляли. Коли [PERSON] мобілізували, точно не пам`ятає, але точно пам`ятає, що десь у серпні він пропав, [PERSON] тоді їй телефонувала і дуже плакала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою сторін, [PERSON] та [PERSON] тримали господарство, водили кіз повз її двір, їхня дочка, коли вже підросла, приходила їх напувать, бувало [PERSON] там косив, його матір [PERSON] згрібала те сіно, а вона в них брала молоко. Знає [PERSON] добре, бо він був однокласником її дочки. Спочатку [PERSON] з [PERSON] зійшлися, а потім і [PERSON] прижили. Вона [PERSON] татом називала, і на нього була схожа. \~ \~ \~ \~Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються такими правовими нормами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Особа, зникла безвісти за особливих обставин - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру. Особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти», які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти». Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Право на отримання пенсії виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Згідно з п.1 ч.І ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Положення цього Закону, що стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку (ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Крім того, згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Згідно п.п. 4 п. 2.3. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника також необхідно додати: свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти». Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20. Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1)за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України). За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.ч.1, 2 ст.128 СК України). Частиною 1 статті 10 СК України передбачено те, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Зважаючи на те, що чинним сімейним законодавством не визначено, яким чином встановлюється факт батьківства особи, яка зникла безвісти, то у такій ситуації належить виходити з аналогії закону і до виниклих правовідносин між сторонами застосовувати положення статті 130 СК України, яка регулює встановлення факту батьківства за рішенням суду у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини. У Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що положення цього Закону, які стосуються сім`ї померлого, відповідно поширюються і на сім`ю особи, визнаної безвісно відсутньою або оголошеною померлою у встановленому законом порядку. Тому, суд вважає, що наявні підстави для застосування до виниклих правовідносин положення частини 1 статті 130 СК України. Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 цієї ж постанови роз`яснюється про те, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Також в абз. 3-5 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано про те, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 9 вказаної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття "сімейне життя" має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї ( Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32). Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 із змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. П. 2.16.4. Розділу II Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а статтею 81 , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд на підставі всебічно, повно та об`єктивно досліджених доказів як кожного окремо, та і в їх сукупності, поза розумним сумнівом дійшов висновку, що позивачка тривалий час (з 2005 року) проживала однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу як жінка та чоловік, від таких відносин у них народилася спільна дитини - дочка [PERSON] , яку [PERSON] визнавав своєю дочкою. Вказані обставини достеменно підтверджуються письмовими доказами, поясненнями свідків та позицією відповідачки, висловленої нею в судовому засіданні 27.10.2025 р. Встановлення таких фактів буде ефективним способом захисту як прав позивачки так і прав неповнолітньої дитини, як осіб, які є членами сім`ї військовослужбовця [PERSON] , який з серпня 2024 значився безвісти зниклим, і який, як встановлено судом, загинув [INFO] . З огляду на зазначене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. \~

Outcome: approved