Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

В липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 65 187 грн 90 коп. заборгованості за договорами позики та кредиту, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 05.08.2024 укладено договір позики № 2382914 на суму 7 000 грн, а 08.09.2024 укладено договір позики № 73783519 на суму 5 500 грн. Крім того, 05.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05332-07/2024 на суму 5 000 грн. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вище вказаними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме: за договором позики № 2382914 від 05.08.2024: 7 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20,30 грн заборгованість за відсотками, 14\~000 грн заборгованість за пенею, 3129,70 грн заборгованість за комісією за надання позики; за договором позики № 73783519 від 08.09.2024: 5 500 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10\~840,50 грн заборгованість за пенею, 697,40 грн заборгованість за комісією за надання позики; за кредитним договором № 05332-08/2024 від 05.08.2024: 5 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 9 000 грн заборгованість по процентах, 10 000 грн заборгованість за штрафними санкціями. Товариство уклало договори факторингу: 14.06.2021 за №14/06/21 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та 24.12.2024 за № 24122024 з ТОВ «Аванс кредит», за умовами яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачем. Відповідно до ухвали судді від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими документами отримав 30 липня 2025 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 05.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою ставкою) № 2382914, за умовами якого відповідачу надано позику на суму 7 000 грн на строк 30 днів, з процентною ставкою з другого дня користування до дати повернення 0,01 % в день, сплатою комісії за надання позики в розмірі 44,71 % від суми наданої позики, що складає 3 129,70 грн, дата повернення позики 03.09.2024. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 271877, про що свідчить п.29 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін». 08.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (з комісією за надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 73783519, за умовами якого відповідачу надано позику на суму 5 500 грн на строк 30 днів, з фіксованою процентною ставкою 0,250 % в день, сплатою комісії за надання позики в розмірі 15 % від суми наданої позики, що складає 825 грн, дата повернення позики 07.10.2024. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 47762, про що свідчить п.29 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін». Крім того, 05.08.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 05332-08/2024, за яким йому надано кредит на суму 5 000 грн під 1,50 % на день строком 120 днів, дата повернення кредиту 02.12.2024. Кредитний договір підписаний [PERSON] електронним підписом W3346. За умовами договорів позики та кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Також відповідно до умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_250423101121 від 23.04.2025, останнім, на виконання укладеного з ТОВ «Аванс кредит» договору про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022, 05.08.2024 було здійснено перерахування коштів від Товариства на рахунок позичальника маска картки № [NUMBER] у розмірі 5\~000 грн. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством укладено договір факторингу № 14/06/21, порядок автоматичної пролонгації строку вказаного договору визначено додатковою угодою № 7 від 13.06.2022 до нього, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату відступило для Товариства право грошової вимоги до боржників, перелік яких вказаний у відповідних Реєстрах Боржників. Відповідно до додаткової угоди № 45 від 23.12.2024 до договору факторингу № 14/06/21, акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 23.12.2024 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 39 від 23.12.2024 кількістю 3666 та оплатило отримані вимоги, про що свідчить платіжна інструкція №586 від 27.12.2024. За даними витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 2382914 в сумі 24\~150,00 грн, з яких: 7\~000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20,30 грн заборгованість за відсотками, 14\~000,00 грн заборгованість за пенею, 3\~129,70 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. За даними додаткової угоди № 47 від 24.01.2025 до договору факторингу № 14/06/21, акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 24.01.2025 Товариство прийняло від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» реєстр боржників № 42 від 24.01.2025 кількістю 4965 та оплатило отримані вимоги, про що свідчить платіжна інструкція №635 від 28.01.2025. За даними витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 73783519 в сумі 17 037,90 грн, з яких: 5 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10\~840,50 грн заборгованість за пенею, 697,40 грн заборгованість за комісією за надання кредиту. 24.12.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та позивачем укладено договір факторингу № 24122024. Відповідно до акту прийому-передачі від 24.12.2024 реєстру боржників до зазначеного договору факторингу Товариство прийняло від ТОВ «Аванс кредит» реєстр боржників кількістю 7751 та сплатило плату за отримані права вимоги, що підтверджується даними платіжної інструкції № 588 від 27.12.2024. Відповідно до витягу з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 05332-08/2024 в сумі 24\~000,00 грн, з яких: 5 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 9 000 грн заборгованість за відсотками, 10 000 грн заборгованість за штрафними санкціями. Відтак, у відповідності до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідача за вище зазначеними договорами позики та кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 2382914 станом на 31.05.2025 за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 24 150,00 грн, з яких: 7 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20,30 грн заборгованість за відсотками, 3\~129,70 грн заборгованість за комісією за надання позики, 14 000,00 грн заборгованість за пенею. За даними розрахунку заборгованості за договором позики № 73783519 станом на 24.01.2025 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 17\~037,90 грн, з яких: 5 500 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10\~989,00 грн заборгованість за пенею, 697,40 грн заборгованість за комісією, при здійсненні розрахунку враховану сплату відповідачем 08.10.2024 коштів в розмірі 688,60 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 05332-08/2024 станом на 24.12.2024 за [PERSON] рахується заборгованість в загальному розмірі 24\~000,00 грн, з яких: 5\~000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 9\~000,00 грн заборгованість за відсотками, 10 000 грн заборгованість за штрафними санкціями. Вирішуючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає про таке. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема, ними є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту,\~\~ у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~\~передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Договори позики та кредиту підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до кредитних договорів.\~Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку договори позики і кредиту та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за користування ними та комісії з боржника. Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення суми основного зобов`язання, відсотків за користування позикою та комісії за її надання за договором позики № 2382914, суми основного зобов`язання, комісії за надання позики за договором позики № 73783519, суми основного зобов`язання за кредитним договором № 05332-08/2024 в заявлених позивачем розмірах. Перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеним з відповідачем кредитним договором № 05332-08/2024 суд виходить з такого. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. 22 листопада 2023 року прийнято\~Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ\~(набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5\~ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~(пп.6 п.5\~Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ\~IV\~Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування»\~(п.п.13 п.5\~Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч.5\~ст.8\~Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно п.17 розділ\~IV\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На підставі\~вище зазначеного\~суд вважає,\~що розрахунок\~заборгованості по\~процентах за\~користування кредитом\~за договором\~№ 05332-08/2024\~становить 6\~375\~грн (1\~125\~грн (%\~за користування\~кредитом за\~період з\~05.08.2024\~по 19.08.2024:\~5\~000\~грн тіло\~кредиту х\~1,50\~%\~х 15\~днів)\~+\~5\~250\~грн (%\~за користування\~кредитом за\~період з\~20.08.2024\~по 02.12.2024:\~5\~000\~грн тіло кредиту х 1,00 % х 105 днів)), які підлягають стягненню з відповідача. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 14\~000,00 грн за договором позики №2382914 від 05.08.2024, заборгованості за пенею в розмірі 10\~840,50 грн за договором позики №73783519 від 08.09.2024, заборгованості за штрафними санкціями за кредитним договором № 05332-08/2024 від 05.08.2024 у розмірі 10 000 грн, суд зазначає про таке. Пунктом 2., 18. договору позики №2382914 передбачено, що за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов цього договору нараховувати пеню в розмірі 5 % за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Пунктом 2., 18. договору позики №73783519 передбачено, що за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов цього договору нараховувати пеню в розмірі 5 % за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Пунктом 5.3. договору № 33132-07/2024 сторони обумовили нарахування кредитодавцем штрафу у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, або його сплати не в повному обсязі у розмірі 100 % від суми несплаченого платежу. Загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 14\~000,00 грн за договором позики №2382914 від 05.08.2024, заборгованості за пенею в розмірі 10\~840,50 грн за договором позики №73783519 від 08.09.2024, заборгованості за штрафними санкціями за кредитним договором № 05332-08/2024 від 05.08.2024 у розмірі 10 000 грн, оскільки такі нараховані кредитодавцем у період дії в Україні воєнного стану. Відтак, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за договорами позики та кредиту в загальному розмірі 27\~722 грн 40 коп. В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 42,53 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1287,80 грн.

Outcome: partial