Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Позов мотивував тим, що 27 серпня 2011 року він та відповідачка зареєстрували шлюб. У шлюбі народилося троє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що відповідачка з липня 2023 року із родиною не проживає. Залишила його разом із дітьми та поїхала у невідомому напрямку. На даний час, діти разом із батьком проживають за адресою: [ADDRESS] , який належить батьку відповідачки [PERSON] . Утриманням дітей займається батько, бабуся та дідусь. Відповідачка участі в утриманні та вихованні дітей не приймає, а старшим дітям повідомила, що вона їх не любить та їй краще жити без них. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/7977/23 шлюб між ним та [PERSON] розірваний. Крім цього, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/247/24 визначено місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком. Стягнуто аліменти на утримання дітей на його користь. Враховуючи, що [PERSON] взагалі не цікавиться дітьми та ухиляється від участі у їх вихованні, лікуванні, навчанні, розвитку, просив суд позбавити її батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 лютого 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Радзівіл А.Г. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 31 березня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв?язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2025 року справу прийнято до провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 14 жовтня 2025 року о 14 год. 30 хв., задоволено заяву позивача про виклик свідків. У судовому засіданні позивач, його представник підтримали вимоги позовної заяви, просили їх задовольнити. Представник позивача зазначила, що відповідачка з липня 2023 року залишила родину та поїхала у невідомому напрямку, діти проживають з батьком, перебувають на його утриманні, у судовому порядку шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний, визначено місце проживання дітей з батьком. Наразі відомо, що відповідачка проживає з іншим чоловіком, але місце знаходження її невідомо. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків,не цікавиться їх життям. Крім того, дітям вона повідомила, що їх не любить та їй краще жити без них. Діти дуже травмовані поведінкою матері. Враховуючи найкращі інтереси дітей, позивач вважає, що буде за доцільне позбавити її батьківських прав. Відповідачка, у судове засідання не з`явилась, враховуючи, що поштова кореспонденція направлена судом про відкриття провадження у справі, про час, місце та дату розгляду справи повернута із відміткою «За закінченням терміну зберігання», суд додатково повідомляв її про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. В установлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області не забезпечив явку представника у судове засідання. Суд враховує, що 09 квітня 2025 року Вх. № 18220 представник третьої особи С. Колотаєвська подала клопотання про приєднання до справи висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та про розгляд справи без її участі. Зауважила щодо вирішення спору по суті покладаються на думку суду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливим, провести розгляд справи без участі представника Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області. Частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач, його представник не заперечували проти заочного розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 17, 18, 19). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2023 року у справі № 361/7977/23шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 359 розірваний (а. с. 11, 12). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2024 року у справі № 361/247/24 позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей з батьком та стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 13 16). Борг зі сплати аліментів станом на лютий 2025 року становить 118 371,60 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, підписаним старшим державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) О. Цахло. Згідно з акту обстеження фактичного місця проживання від 18 грудня 2023 року, який складений та підписаний старостою с. Шевченкове Броварського району Київської області [PERSON] , [PERSON] з липня 2023 року не проживає зі своєю родиною. Малолітні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають разом зі своїм рідним батьком [PERSON] та батьками [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , у будинку, що належить батьку [PERSON] [PERSON] (а. с. 24). Як вбачається із акту обстеження фактичного місця проживання від 03 лютого 2025 року, який складений та підписаний старостою с. Шевченкове Броварського району Київської області [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , [PERSON] (батьки [PERSON] ), малолітні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають разом зі своїм рідним батьком [PERSON] . [PERSON] не проживає зі своєю родиною, знята з місця реєстрації (а. с. 25). З огляду на характеристики Шевченківської гімназії від 21 січня 2025 року, [PERSON] , 2011 року народження, учениці 7-Б класу та [PERSON] , 2014 року народження, учня 4-А класу, діти завжди охайно виглядають, домашні завдання виконують систематично, мають дружні відносини з однолітками. На даний час діти проживають з батьком, який бере активну участь у їх вихованні. Всі питання навчальний заклад вирішує з батьком дітей та їх бабусею, з мамою дітей 2 роки зв`язку немає (а. с. 26, 27). Відповідно до характеристики ДП «Зеландія», [PERSON] працює в компанії з 01 березня 2023 року, успішно пройшов випробувальний термін та був прийнятий у штат на посаду «Оператор лінії у виробництві харчової продукції (виробництво глазурі)». [PERSON] відповідально відноситься до роботи, дисциплінований, урівноважений, стриманий. Роботу виконує ефективно, старанно, звертає увагу на деталі. Користується повагою у колективі (а. с. 28). [PERSON] на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками від 16 січня 2025 року (а. с. 29). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 грудня 2020 року № 238733873 житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а. с. 30). Рішенням Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 01 квітня 2025 року № 175 затверджено висновок Органу опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Як вбачається із зазначеного висновку при обстеженні умов проживання 26 лютого 2025 року спеціалістом Служби, з дозволу батька, проведено бесіду з малолітніми [PERSON] , 2011 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження. Діти охоче йшли на контакт та відверто відповідали на питання. У ході бесіди [PERSON] повідомила, що у кінці 2023 року мама залишила їх та поїхала. Приїжджала лише одного разу, забрала свої речі та знову поїхала. В подальшому їх не відвідувала, не телефонувала. Влітку декілька разів переписувалися повідомленнями за допомогою мобільного застосунку. В подальшому спілкування припинилося. їх вихованням займається тато та бабуся. Мама не цікавиться їх життям, здоров`ям, а тому підтримує рішення тата про позбавлення батьківських прав мами. Малолітній [PERSON] пояснив, що з часу як мама їх залишила вона йому не телефонувала, не писала повідомлень. Вона не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням. Він ображений на маму за те, що вона їх покинула, вважає, що так робити не можна. Підтримує рішення тата про позбавлення мами батьківських прав, оскільки мама ними не цікавиться. Висновком оцінки потреб сім`ї [PERSON] від 28 лютого 2025 року, що проводилася ФСР КЗ «Центр надання соціальних послуг» Ведикодимерської селищної ради із 26 до 28 лютого 2025 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що сім`я не потребує соціального супроводу. Ознаки складних життєвих обставин відсутні. [PERSON] виконує свої батьківські обов`язки. Шкідливих звичок не виявлено. Існує взаєморозуміння в сім`ї. З листа заступника начальника Броварського РУП ГУ РІП в Київській області № СЕД-3998-2025 від 08 січня 2025 року (325047) вбачається, що за наявною у Броварському РУП інформацією [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності не притягувався. Відносно [PERSON] , [INFO] , складено: 19 листопада 2023 року СПД №1 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області постанову у справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб». 19 листопада 2023 року о 17:51 на спецлінію М02» надійшло повідомлення від [PERSON] , про те, що 19 листопада 2023 року в [ADDRESS] її співмешканець [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашню сварку. [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини пояснив, що у 2023 році [PERSON] залишила його та дітей і поїхала. Дітям сказала, що ненавидить їх, їм буде краще без них, вони їй заважають жити. Влітку 2024 року приїздила, забрала всі свої речі та більше не з`являлася. Вона жодного разу не телефонувала, щоб поцікавитися, як справи у дітей. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради 18 березня 2025 року та 01 квітня 2025 року не з`явилася. Про день та час засідання комісії повідомлялася запрошенням, направленим за останньою відомою адресою проживання за допомогою засобу поштового зв`язку AT «Укрпошта». Причина неявки не відома. [PERSON] нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. З метою захисту прав та інтересів дітей, відповідно до протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 01 квітня 2025 року № 9, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Допитана, як свідок [PERSON] , повідомила суд, що є матір`ю відповідачки, її донька не цікавиться дітьми, розлучилася із [PERSON] , співмешкає з іншим чоловіком в Кіровоградській області. 01 травня 2024 року приїхала забрала всі свої речі та поїхала в невідомому напрямку. Дітям не телефонує, з ними не спілкується. На поховання свого батька [PERSON] . Зараз вона допомагає [PERSON] з доглядом за дітками. [PERSON] є дуже хорошим батьком. Допитаний, як свідок [PERSON] , повідомив суд, що є сусідом та колегою [PERSON] , із серпня 2023 року купив будинок за адресою: [ADDRESS] . Бачив [PERSON] один раз, дітьми вона не цікавиться взагалі, не телефонує їм. Вихованням та утриманням дітей займається [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст. 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд з такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 СК України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. ч. 910 ст. 7 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21. Повторна та тривала нездатність виконувати батьківські обов`язки, нехтування ними, призводить до того, що дитина залишається без батьківського піклування, контролю чи допомоги, необхідних для її фізичного чи психічного благополуччя, а умови та причини нездатності виконувати батьківські обов`язки чи їх нехтування неможливо усунути. На підтвердження цього заявником мають бути надані належні, достовірні та достатні докази. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідно зробити все можливе, щоб зберегти особисті стосунки та, якщо це доречно, відновити сімейні стосунки. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Водночас, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Враховуючи викладене, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, установивши, що [PERSON] самоусунулась від виховання дітей, стосунків із ними не підтримує, не піклується як мати про дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків суд дійшов висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, оскільки це буде відповідати інтересам дітей. Відтак, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з цим, суд роз`яснює відповідачці, що у разі зміни свого ставлення до дітей, зміни обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав, відповідачка не позбавлена можливості звернутися до суду в загальному порядку з підстав, передбачених ст. 169 СК України, з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. [PERSON] за подачу позову сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 12 лютого 2025 року № 0611-6348-2384-0276. Таким чином, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved