Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі 29 червня 2017 року, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, тому рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, його вихованням не займається, матеріальну допомогу не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2017 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. З позову вбачається, що дитина проживає з позивачем. Позивач зазначає, що відповідач участі в утриманні дитини не бере, його вихованням не займається, матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заявлені вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 липня 2025 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved