Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, витрат по сплаті судового збору та витрат на надання правової допомоги. В обґрунтування позову зазначає, що 16.05.2023 [PERSON] із ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклав договір про надання споживчого кредиту № 1025768, на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти. 23.07.2024 згідно умов Договору факторингу ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступлено право вимоги за кредитним договором від 16.05.2023 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 18091,13 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9500 грн.; заборгованість за відсотками становить 8591,13 грн.. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, в частині виконання договірних відносин, у зв`язку із чим позивач просив стягнути суму заборгованості за кредитом, 18091,13 грн, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн. Ухвалою суду від 06.10.2025 було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 28.10.2025 постановлено справу слухати заочно. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.1 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.05.2023 [PERSON] із ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклав договір про надання споживчого кредиту № 1025768. Загальна сума кредиту складає 9500,00 грн (п. 1.3 договору), строк кредиту 366 днів термін повернення 16.05.2024 (п. 1.4) Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 0 % за перший день користування кредитом, далі - 138% річних (п.1.5). Договір підписано електронним цифровим підписом відповідача. Відповідно до додатку № 1 до договору, платежі за кредитом повинні здійснюватися щомісячно. Відповідно до листа ТОВ «Унаверсальні платіжні рішення» від 29.07.2024, кошти у сумі 9500 грн було перераховано на рахунок відповідача. 23.07.2024 згідно умов Договору факторингу ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступлено право вимоги за кредитним договором від 16.05.2023 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача у сумі 18091,13 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9500 грн.; заборгованість за відсотками становить 8591,13 грн.. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення коштів. Вирішуючи спір, судом враховано таке. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до\~п.\~19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України,\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Розглядаючи даний спір судом встановлено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем, було укладено зазначений кредитний договір. Кредитний договір підписаний відповідачем. Доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем надано не було. Отже з відповідача, з урахуванням позовних вимог належить стягнути 9500 грн тіла кредиту. Перевіривши правильність нарахування відсотків за цей строк суд дійшов висновку, що вказані розрахунки зроблені правильно, з урахуванням, правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, відповідно до якої нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором нараховувалися позивачем у межах строку дії договору. Отже, позов слід задовольнити повністю, стягнути із відповідача: заборгованість у сумі 18091,13 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 9500 грн.; заборгованість за відсотками 8591,13 грн.. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на таке. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання юридичних послуг від 01.01.2025, укладений із адвокатом Лівак І. М., та акт виконаних робіт адвокатом від 30.05.2025. Відповідно до вказаних документів загальна сума витрат на надання правової допомоги склала 6000,00 грн. З урахуванням приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, наданий адвокатом обсяг послуг (зокрема, збір документів, підготовка позовної заяви та подача її до суду), затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved