Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] , в якому на підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 СК України просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини заробітку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі заяви до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Ухвалою суду від 26 травня 2025 року прийнята позовна заява до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. За наслідками надходження заяв по суті справи судом ухвалено про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін з викликом учасників провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] аліменти по 1/5 частині усіх видів доходів щомісячно на утримання дитини [PERSON] та до закінчення навчання повнолітньої дочки [PERSON] , пояснюючи, що тимчасово не проживає з дітьми, однак повністю утримує їх, натомість відповідачка [PERSON] участі в утриманні дітей не приймає. Представники відповідачки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] позов заперечували. Діти проживають із відповідачкою, підстави для стягнення аліментів відсутні. Заявлені вимоги та заперечення сторони виклали у заявах по суті справи. Встановивши фактичні обставини, визначивши зміст спірних правовідносин, давши оцінку доказам, на підставі яких встановлені відповідні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] а також копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] . Витягами з реєстру Сарненської територіальної громади від 13 квітня 2025 року місце проживання позивача [PERSON] та дитини [PERSON] зареєстроване по [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстроване місце проживання відповідачки [PERSON] , що підтверджується довідкою ЦНАП Сарненської міської ради № 01-21/644 від 14 травня 2025 року. Договором про навчання у закладі вищої освіти на умовах надання платної освітньої послуги № 81/2023с від 8 серпня 2023 року та випискою з ЄДЕБ з питань освіти [PERSON] є студенткою Волинського національного університету ім. Л. Українки, форма навчання контрактна, денна, дата початку та закінчення навчання з 1 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Відповідно до платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» та касових чеків [PERSON] здійснював платежі за навчання та проживання дитини у гуртожитку ВНУ ім. Л. Українки відповідно 28.08.2024 року та 26.02.2025 року в сумі по 16013 грн.; 21.03.2025 року в сумі 4800 грн., за лінзи та оправу дитини 05.09.2024 в сумі 9993,97 грн., за комунальні послуги та мобільний зв`язок, здійснював переказ власних коштів, придбання речей, одягу та ліків. Згідно довідки КЗ «Центр дитячої та юнацької творчості» Сарненської міської ради № 144 від 18 листопада 2024 року [PERSON] підтримує творчий розвиток доньки [PERSON] і сприяє йому, фінансував та фінансує участь доньки у танцювальних фестивалях. З довідки № 58 від 12 листопада 2024 року Сарненської гімназії № 3 вбачається, що [PERSON] працює у вказаній установі на посаді практичного психолога 0,75 ставки. Згідно ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Стаття 181 СК України встановлює що, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, право вимоги щодо стягнення аліментів на дитину а також на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, має виключно той з батьків, з ким проживає неповнолітня дитина та повнолітня дочка, яка продовжує навчання. У провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа № 572/2092/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з одним із батьків. Враховуючи те, що між подружжям існує спір з приводу визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , позивач [PERSON] не набув право грошової вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини. Також суду не надано доказів того, що позивач [PERSON] набув право грошової вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, як той з батьків, з ким проживає дочка. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, у задоволенні позову слід відмовити. У відповідності\~до п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи\~(до\~яких належать,\~зокрема,\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу),\~покладаються у разі відмови в позові на позивача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд на підставі ст. 141 ЦПК України знаходить підстави для часткового відшкодування понесених відповідачкою витрат на надання професійної правової допомоги, стягненню з позивача на користь відповідачки підлягає сума 3000 грн. На підставі наведеного, ст. ст.\~182, 199 СК України,

Outcome: approved