Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 18.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 750,00 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначило, що 05.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений споживчий кредитний договір № 8868710 від 05.02.2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов`язання, визначені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати процентів мали бути внесені відповідачем до 16.05.2023 року. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти в обсязі та в строки, що визначені Договором. Відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» підписали кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якій в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на Картковий рахунок позичальника [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням. 29.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 р., в тому числі відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 8868710 від 05.02.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Суми та розрахунки заборгованості за Кредитним договором № 8868710 від 05.02.2023 року було передано позивачу від первинного кредитора «Мілоан», згідно Договору відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 року. Сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на дату звернення до суду становить 19 750,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 250,00 грн., заборгованість за комісією\~500,00 грн. 02.12.2024 року позивачем на адресу відповідача було направлено письмову Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, але відповідач покладені на неї зобов`язання так і не виконала, через що ТОВ ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також покласти на неї судові витрати. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання. Ухвалою Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін (а.с.32). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подала, у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 05.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений споживчий кредитний договір № 8868710 від 05.02.2023 року, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобов`язання, визначені Кредитним договором (а.с.7-12). Кредитний споживчий договір був укладений у відповідності до вимог ст.\~11\~та ст.\~12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до якого відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором R46476, який вказаний в довідці про ідентифікацію (зворот а.с. 14). Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту за договором № 8868710 від 05.02.2023року та сплати процентів мали бути внесені відповідачем до 16.05.2023 року (зворот а.с. 12). Також позивачем долучене платіжне доручення № 92947778 від 05.02.2023 року, згідно якого на картковий рахунок [PERSON] перераховано згідно договору № 8868710 від 05.02.2023 суму в розмірі 5000,00 грн. (зворот а.с. 15). [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконала, внаслідок чого, згідно відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 8868710 від 05.02.2023 року(а.с.16) та виписки з особового рахунка (а.с. зворот а.с. 17) , відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимог № 97-МЛ від 29.05.2023 року (а.с.23), сума заборгованості відповідача становить: 19 750,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 250,00 грн., заборгованість за комісією\~500,00 грн. 29.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 р., в тому числі відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 8868710 від 05.02.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (зворот а.с.17-22). 02.12.2024 р. позивачем на адресу відповідача було направлено письмову Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, але відповідач покладені на неї зобов`язання так і не виконала (зворот а.с. 23). Станом на момент розгляду справи, даних про погашення відповідачем вищевказаної заборгованості за кредитом, матеріали справи не містять. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Так, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.ст. 525,526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва). Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст.\~43\~ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст.\~76-81\~ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем в позові. Також згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Указані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22). Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст.\~1, ч. 2 ст.\~8, ч. 1 ст.\~1, ст.\~47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1190,00 грн., а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 8868710 від 05.02.2023 року в розмірі 19 750,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved