Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

У липні 2025 року Товариство з обмеженої відповідальністю «Юніт Капітал», від імені якого діє представник - адвокат Тараненко А.І., через підсистему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на статті 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №268827338 від 14.12.2021 у розмірі 19 768,90 грн; судові витрати з оплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір №268827338 у формі електронного документа з використанням електронного підпису на суму 14 900,00 грн. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV59E2B. Перед укладенням договору відповідач [PERSON] з метою отримання кредиту самостійно перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, зареєструвалась на сайті та створила Особистий кабінет позичальника, заповнила та подала заявку на отримання грошей, в якій вказала свої персональні та паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшла належну перевірку, ознайомилась з офертою та підтвердила згоду, отримала на телефон персональний ідентифікатор та надала згоду (акцепт) пропозиції, підписала договір одноразовим ідентифікатором. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов: розмір кредиту, строк та умови користування коштами, сплата відсотків за користування кредитними коштами та розмір і тип процентної ставки. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором та перерахував відповідачу шляхом ініціювання через банк провайдер 14.12.2021 суму коштів 14 900,00 грн на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідач вказала у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 право грошової вимоги до відповідача перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». 30.10.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 30/1023-01, згідно з реєстром прав вимоги №1 від 30.10.2023 до якого право грошової вимоги до відповідача перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого позивачу відступлене право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників б/н від 04.06.2025 за договором факторингу від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19 768,90 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Відповідач [PERSON] не виконала свого обов`язку вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви становить 19 768,90 грн, з яких: 14 899,18 грн- заборгованість за тілом кредитом; 4 869,72 грн- заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом ( а.с. 3-10). Ухвалою судді від 01 серпня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, частково задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 17 вересня 2025 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк» ( а.с.125-128). У період з 05.08.2025 по 01.09.2025 головуюча у справі суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній відпустці. Ухвалою суду від 17 вересня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України судовий розгляд справи відкладено на 06 жовтня 2025 року ( а.с.144-145). Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 17 вересня 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Тараненка А.І. , що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с.146-149). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи ( а.с.9 зв.ст.). Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 17 вересня 2025 року за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с.151). У такому випадку відповідач [PERSON] відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 06 жовтня 2025 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої статті 247 ЦПК України. Відповідно до частини четвертої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( частина п`ята статті 268 ЦПК України). Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Суд встановив, що 14 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії №268827338 у формі електронного документа ( а.с.14 зв.ст.- а.с.17). Відповідно до п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 14 900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». За змістом п. 1.2. договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Пунктом 2.3.договору визначено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 14 900,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернено до 13.01.2022. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання ( п. 1.6. договору). Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - дисконтний період), а саме до 13.01.2022. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором ( п. 1.7. договору). Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 1.8. договору). Відповідно до п. 1.9. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п. 1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 211,70 процентів річних, що становить 0,58 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним ( п. 1.9.1.); за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 700,70 процентів річних, що становить 1,92 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті ( п. 1.9.2). Згідно з п. 1.9.3. договору, якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2,10 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду ( п. 1.10. договору). Згідно з п. 1.14.1. договору орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3. договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 17 492,60 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2 592,60 грн та суму кредиту в розмірі 14 900,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно з методикою Національного банку України, складає 604,09 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 117,40 % від суми першого траншу. У разі настання передбаченої п. 1.9.3. договору відкладальної обставини, що має наслідком виникнення у позичальника зобов`язань по оплаті процентів, за встановлений в п. 1.2. договору строк, у розмірі що розрахований за базовою процентною ставкою - орієнтовна загальна вартість кредиту складе 24 287,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 9 387,00 грн та суму кредиту у розмірі 14 900,00 грн (п. 1.14.2). Пунктом 1.15 договору сторони передбачили, що продовження строку дисконтного періоду та настання відкладальних обставин, що мають наслідком продовження строку надання кредиту, застосування базової процентної ставки та нарахування процентів за ставкою, що застосовується після закінчення дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує змін цього договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови договору, в тому числі порядок продовження строку дії договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору. Згідно з пунктом 5.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відповідно до п. 5.4. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. До договору кредитної лінії №268827338 від 14.12.2021 додано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт», в якому зазначені: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти ( а.с.13-14). Порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору визначають Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», які надані позивачем (а.с.18-24). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» наказом директора №20_11/2021 від 20.11.221 затверджено Порядок дій споживача в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти на укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торгівельною маркою «MONEYVEO»( нова редакція ) (а.с. 26-32). В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 14.12.2021 [PERSON] вказала номер карти [NUMBER] хх- хххх-1216 для переказу грошових коштів та фінансовий номер телефону [NUMBER] (а.с. 25). Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір був підписаний відповідачем [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора MNV59E2B, направленого їй 14.12.2021 о 17:01:42 на номер телефону, [NUMBER] , умовами якого передбачено суму кредиту 14 900,00 грн, строк кредитування 30 днів, процентну ставка 0,58 % в день. Вказана довідка також містить інформацію щодо вчинення позичальником дій з метою продовження дисконтного періоду, а саме: дата оплати на момент вчинення дій, спрямованих на продовження строку користування кредитом, 12.01.2022, 15.02.2022; дати сплати нарахованих процентів 12.01.2022, 15.02.2022; сума сплачених процентів 2 507,00 грн, 9 166,00 грн; кількість днів, на які продовжено строк кредитування, 29 та 30 днів; процентна ставка, яка застосовується на період продовження строку кредитування, 0,58 % в день; кінцева дата сплати 11.02.2022, 13.03.2022 відповідно ( а.с. 33). Позивачем до позовної заяви також додано Алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів ( а.с. 34-35). Як вбачається з письмових пояснень від 02.12.2024 № 1501 та довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 07.05.2025 № 268827338/07052025/Э, на виконання кредитного договору №268827338 від 14.12.2021, укладеного з [PERSON] , ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції з наступними реквізитами: надавач платіжних послуг платника АТ «Сенс Банк»; надавач платіжних послуг отримувача -АТ КБ «ПриватБанк», отримувач [PERSON] , платіжна картка отримувача № 4731-21хх- хххх-1216, сума платіжної операції - 14 900,00 грн, ідентифікатор платіжної операції: D25A734E2AEF0046E053AC11EC96669C, дата ініціювання платіжної інструкції 14.12.2021 17:01:42 ( а.с. 37- 39). Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250815/64929-БТ від 25.08.2025, яку суд отримав 02 вересня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 01 серпня 2025 року, банківська картка № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ), емітована на ім`я [PERSON] , фінансовий номер телефону та номер телефону, на який відправляється інформація за платіжною карткою, [NUMBER] . 14 грудня 2021 року на вказаний рахунок зараховано кошти в сумі 14 900,00 грн, що підтверджено наданою банком випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 14.12.2021 по 19.12.2021 (а.с. 139-140). 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до п. 2.1. якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором ( а.с. 52-57). Як вбачається з п. 4.1. договору факторингу № 28/1118-01, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Згідно з п. 8.1. договору факторингу № 28/1118-01 цей договір набуває чинності та всі права і обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони). Пунктом 8.2. договору факторингу № 28/1118-01 визначено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1. цього договору, та закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої п. 8.2. договору викладено в наступній редакції: «8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у пункті 8.1. цього договору, та закінчується 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» ( а. с. 57 зв.ст.). Згідно з п. 1.3 договору факторингу №28/1118-01 право вимоги означає усі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу по якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ( клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої текст договору викладено в новій редакції, зокрема, відповідно до п. 4.1. вказаного договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в новій редакції) наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а. с. 58-62). Згідно з п. 8.1. цього договору він набуває чинності та всі права і обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони). За змістом п. 8.2. вказаного договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1. договору, та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ( клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно (а.с. 63). 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали додаткову угоду №31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до п.1 якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно ( а.с. 63 зв.ст.). 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали додаткову угоду №32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до п.1 якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024 року, в зв`язку із чим погодили внести зміни до п.8.2. договору, змінивши в ньому попередню дату новою- «31 грудня 2024 року» ( а.с. 64). За актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, підписаного представником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та представником ТОВ «Таліон Плюс», сторони підтвердили, що станом на 31.12.2022 фактором здійснено повну оплату сум фінансування за відступлення (передачу) прав вимоги за реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018, заборгованість фактора перед клієнтом станом на 31.12.2022 - 0 грн ( а.с. 68). Протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підтвердили, що клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників у кількості 59 073 особи. Загальна сума заборгованості переданої за реєстром - 658 118 469,41 грн ( а.с. 69). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на суму заборгованості 17 268,94 грн, з яких: 14 899,18 грн - заборгованість за основним боргом, 2 369,76 грн -заборгованість за відсотками (а.с. 65-67). 30 жовтня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу №30/1023-01, відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором ( а.с. 70-73). Згідно з п. 1.3 договору факторингу №30/1023-01 право вимоги означає усі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу по якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Як вбачається з п. 4.1. договору факторингу №30/1023-01, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. За змістом п. 8.1. договору факторингу №30/1023-01 цей договір набуває чинності та всі права і обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони). Пунктом 8.2. договору факторингу №30/1023-01 визначено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору, та закінчується 31 грудня 2024 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Як вбачається із платіжної інструкції № 4939 від 31.10.2023, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» 3 139 070,13 гривень оплати за відступлення прав вимоги згідно з реєстром прав вимоги №1 від 30.10.2023 та договором факторингу № 31/1023-01 від 30.10.2023 (а.с.77). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу № 31/1023-01 від 30.10.2023, ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на суму заборгованості 19 768,90 грн, з яких: 14 899,18 грн - заборгованість за основним боргом, 4 869,72 грн- заборгованість за відсотками (а.с. 74-76). 04 червня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, згідно з п. 1.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ( ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання ( суму позики), плату за позикою ( проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1, є невід`ємною частиною договору ( а.с. 79-82). Відповідно до п.1.2. договору факторингу №04/06/25-Ю перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Як вбачається з п. 9.2. договору факторингу №04/06/25-Ю, договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами. Пунктом 9.3 договору факторингу №04/06/25-Ю передбачено, що строк цього договору починає перебіг у момент, визначений п. 9.2. та закінчується 30 жовтня 2026 року, але у будь- якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. На підтвердження виконання умов договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, позивач додав до позовної заяви копії платіжних інструкцій про перерахування коштів ТОВ «Юніт Капітал» на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»: № 483 від 25.06.2025 на суму 810635,54 грн; №467 від 10.06.2025 на суму 1 000000,00 грн; № 468 від 10.06.2025 на суму 1 000000,00 грн; № 469 від 11.06.2025 на суму 1 000000,00 грн; № 470 від 11.06.2025 на суму 1 000000,00 грн; № 478 від 19.06.2025 на суму 1 000000,00 грн; № 479 від 19.06.2025 на суму 1 000000,00 грн ( а.с. 87-90). За актом приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, складеним 04 червня 2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», згідно з вимогами п. 1.2. договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників у повному обсязі відповідно до умов договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 ( а.с.86). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», останнє відступило право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, зокрема, і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на суму заборгованості 19 768,90 грн, з яких: 14 899,18 грн - заборгованість за основним боргом, 4 869,72 грн- заборгованість за відсотками (а.с. 83-85). Як вбачається з детального розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №268827338 від 14.12.2021 станом на 05.05.2022 становить 17 268,94 грн та складається із: суми заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 14 899,18 грн, суми заборгованості за нарахованими процентами за період з 14.12.2021 по 05.05.2022 в розмірі 2 369,76 грн ( а.с. 91-93 ). Відповідно до детального розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс» загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 268827338 ід 14.12.2021 станом на 30.10.2023 становить 19 768,90 грн та складається із: суми заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 14 899,18 грн, суми заборгованості за нарахованими процентами станом на 05.05.2022 + суми заборгованості за нарахованими процентами за період з 06.05.2022 по 10.06.2022 в розмірі 4 869,72 грн ( 2 369,76 грн + 2 499,96 грн) ( а.с. 94-95). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021, наданою позивачем, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 25.06.2025 становить 19 768, 90 грн та складається із: суми заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 14 899,18 грн, простроченої заборгованості за процентами - 4 869,72 грн ( а.с. 96). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( частина перша статті 628 ЦК України). Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах ( частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах ( частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з частинами першою, другою статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Згідно п. 5 розділу VІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», чинної станом на час укладення договору кредитної лінії №268827338 від 14.12.2021, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію електронного договору кредитної лінії №268827338 від 14.12.2021, який містить інформацію про його підписання позичальником [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV59E2B; заявку на отримання грошових коштів в кредит від 14.12.2021 за договором №268827338 від 14.12.2021 на суму 14 900,00 грн, строком кредиту 30 днів, де відповідачем зазначені її анкетні дані, а також номер телефону [NUMBER] , номер картки для переказу грошових коштів відповідно до вказаного договору №4731-21хх- хххх-1216; довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якої заявка на кредит подана 14.12.2021 о 16:57, договір був підписаний відповідачем [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора MNV59E2B, направленого їй 14.12.2021 о 17:00:42 на номер телефону [NUMBER] , та з метою продовження дисконтного періоду позичальником були вчинені відповідні дії ( а.с.14 зв.ст.- а.с.17, а.с.25, 33). Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору №268827338 від 14.12.2021, в тому числі погодження відповідача з умовами цього договору шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На підтвердження обставин перерахування первісним кредитором грошових коштів позивачем надано: довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 07.05.2025 №268827338/07052025/Э, згідно з якою на виконання кредитного договору №268827338 від 14.12.2021, укладеного з [PERSON] , ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало платіжну операцію шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції про перерахування 14.12.2021 коштів в сумі 14 900,00 грн на картку № [NUMBER] хх- хххх-1216 на ім`я отримувача [PERSON] ( а.с.39). Також інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250815/64929-БТ від 25.08.2025 підтверджено, що банківська картка № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) емітована на ім`я [PERSON] та надано виписку про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 14.12.2021 по 19.12.2021, з якої вбачається, що 14.12.2021 на вказану картку зараховано кошти в сумі 14 900,00 грн ( а.с. 139-140). Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свого обов`язку за кредитним договором №268827338 від 14.12.2021 щодо надання відповідачу кредитних коштів в сумі 14 900,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку останньої. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась та не надала жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» позивач надав: копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018; копії додаткових угод до нього: № 19 від 28.11.2019; № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими, зокрема, строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року; копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2021, яким підтверджено виконання сторонами умов договору; копію протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підтвердили, що клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників та копію витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на суму заборгованості 17268,94 грн, з яких: 14 899,18,00 грн- заборгованість за основним боргом, 2 369,76 грн -заборгованість за відсотками ( а.с.52-69). На підтвердження факту переходу права вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» позивач надав: копію договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023; копію платіжної інструкції № 4939 від 31.10.2023 про перерахування ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» коштів на виконання умов договору факторингу № 31/1023-01 від 30.10.2023; копію витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на суму заборгованості 19 768,90 грн, з яких: 14 899,18,00 грн- заборгованість за основним боргом, 4 869,72 грн -заборгованість за відсотками ( а.с. 70-77). На підтвердження факту переходу права вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» позивач надав: копію договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025; копію акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, складеного 04 червня 2025 року; копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, відповідно до якого останнє відступило право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, зокрема, і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на суму заборгованості 19 768,90 грн, з яких: 14 899,18,00 грн- заборгованість за основним боргом, 4 869,72 грн -заборгованість за відсотками. Також на підтвердження виконання умов договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 позивачем додано до позовної заяви копії платіжних інструкцій про перерахування коштів ТОВ «Юніт Капітал» на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» ( а.с. 78-90). Доказів того, що договори факторингу, додаткові угоди до них оскаржувалися у судовому порядку або визнавалися судом недійними, у матеріалах справи відсутні. Отже укладені договори факторингу з урахуванням додаткових угод до них, які підтверджують перехід права грошової вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та договір факторингу, який підтверджує право переходу грошової вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал», є дійсними. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 та сплати процентів за користування ними, то у позивача виникло обґрунтоване право на стягнення з відповідача вказаної заборгованості у заявленому позивачем розмірі в судовому порядку. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з вказаного кредитного договору та договорів факторингу, враховуючи, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного з первісним кредитором кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, суд вважає правильним задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії № 268827338 від 14.12.2021 в розмірі 19 768,90 грн, з яких: 14 899,18,00 грн- заборгованість за тілом кредиту, 4 869,72 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованими в межах строку кредитування відповідно до п.п. 1.7, 1.8, 1.9, 1.12 договору. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини першої- п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У попередньому ( орієнтовному) розрахунку витрат на правову допомогу, наведеному у позовній заяві, зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу позивача становлять 7 000,00 грн. Суд встановив, що адвокат адвокатського бюро «Тараненко та партнери» Тараненко А.І. надавав позивачу ТОВ «Юніт Капітал» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 та довіреності, виданої директором ТОВ «Юніт Капітал», якою уповноважено Тараненка А.І. бути представником ТОВ «Юніт Капітал» в суді ( а.с. 97-99,103 ). Пунктом 3.1 договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 визначено, що отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору ( додаток № 1 до договору) (п. 3.3. договору). Гонорар сплачується шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на рахунок Адвокатського бюро ( п. 3.7. договору). 05 червня 2025 року між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі керуючого бюро- адвоката Тараненка А.І. та ТОВ «Юніт Капітал» в особі директора Хлопкової М.С. укладено додаткову угоду № 25770574473 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, відповідно до п.1 якої клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів, по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, щодо [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 (а.с. 100). Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг ( даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025), укладеного 25 червня 2025 року між виконавцем адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та клієнтом ТОВ «Юніт Капітал», виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021- 2 години ( вартість послуг 5 000,00 грн); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021- 2 години (вартість послуг 1 000,00 грн); підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на рахунок боржника, яким є [PERSON] - 1 година (500,00 грн); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 268827338 від 14.12.2021 на рахунок боржника, яким є [PERSON] , -1 година ( вартість послуг 500,00 грн), всього на суму 7 000,00 грн ( а.с.101). Відповідач клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не подала. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено ( див. постанову Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, оскільки розмір понесених позивачем витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, в сумі 7 000,00 грн, є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Вказані витрати є фактичними і неминучими, оскільки позивачу необхідна була правова допомога для звернення до суду з позовною заявою для захисту свого порушеного права. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Юніт Капітал» за подання в підсистемі «Електронний суд» позовної заяви сплатило судовий збір в сумі 2 422,40 грн згідно з платіжною інструкцією від 11.07.2025 №18975 ( а.с.1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.2). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved