Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

02.06.2025\~ директор ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що знаходиться в м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, через систему «Електронний суд» звернулася із позовом до [PERSON] , яка зареєстрована\~ за адресою: [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код\~ ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Договором № 102569440 від 12.11.2021 у розмірі 42120,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та\~ понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.. Мотивуючи тим, що 12.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір №102569440 про споживчий кредит, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн., на строк 15 днів, з 12.11.2021 по 27.11.2021, зі сплатою процентної ставки в розмірі 2,5 % за кожен день строку користування кредитом. 10.02.2022\~ між ТОВ «МІЛОАН»\~ та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №10-02/2022-50, відповідно до якого\~ ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором №102569440. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в загальному розмірі 42120,00 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 05.06.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 12.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір №102569440 про споживчий кредит, відповідно до\~ умов якого\~ розмір кредиту становить\~ 8 000,00 грн, кредит надано на строк - 15 днів, з 12.11.2021 по 27.11.2021, розмір процентної ставки 2,5 % в день;. Загальні витрати позичальника за кредитом становлять 12520,00 грн.. Комісія за надання кредиту 1520,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом 3000,00 грн., що підтверджується копіями: анкети-заяви на кредит; довідкою про ідентифікацію; договору про споживчий кредит від 12.11.2021 та паспортом споживчого кредиту (а.с.33-37,61-68). Відповідно до копії квитанції про електронний переказ коштів «LIQPAY» від 12.11.2021\~ по договору №102569440 були перераховані 8000,00 грн. на картку № [NUMBER] (а.с.69). 10.02.2022\~ між ТОВ «МІЛОАН»\~ та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН»\~\~ відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102569440 (а.с.10-14). Відповідно до платіжного доручення\~ № 0330100000 від 11.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснено оплату згідно договору факторингу №10-02/2022-50\~ від 10.02.2022 на суму 2043656,38 грн. (а.с.30). Заборгованість\~ [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 становить 42120,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8,9). 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до [PERSON] за договором №102569440 (а.с.86-96). Відповідно до розрахунку\~ та реєстру боржників\~ до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023\~ заборгованість [PERSON] за кредитним договором №102569440 становить\~\~ 42120,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 32600,00 грн., заборгованість за комісією 1520,00 грн.. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Доводи позивача відповідачем не спростовано, право на подання відзиву не використано. Враховуючи, що позивач свої зобов`язання за договором фінансового кредиту виконав, надавши відповідачу кредит, відповідач умови договору добровільно не виконує, суд вважає, що з неї слід стягнути\~ 8000,00 грн. заборгованість за основним боргом та 32600,00 грн. заборгованості по процентах, що в загальній сумі становить 40600,00 грн.. Вирішуючи вимоги про стягнення заборгованості по комісії,\~ суд\~ враховує\~ наступне. Так, у рішенні від 11.07.2013 № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. У постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послугу, яку вчиняє банк з метою встановлення, зміни правовідносин, а саме: укладення кредитного договору, внесення змін до нього. В даному випадку комісія в сумі 1520,00 грн. нараховувалася за надання кредиту, а тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2334,95 грн.. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~\~ було зазначено також про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000 грн.. За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~\~ та ФОП [PERSON] \~ погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , що підтверджується заявкою на надання юридичної допомоги № 18 від 01.04.2025,\~ договором № 02-09/2024-3 про надання правової допомоги від 02.09.2024, тарифами на послуги ФОП [PERSON] \~ та витягом з акту № 8 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025, вартість надання юридичної допомоги склала 16000,00 грн.. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав наступне. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: partial