Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

29.08.2025 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов позов, в якому представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість на користь позивача. В обґрунтування позову вказано, що 18.03.2025 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № АВН0СТ155101742255253886 та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 41700,00 грн, строком на 36 місяців (тобто до 17.03.2028), зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00% щорічно. Вказаний кредитний договір складається з заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Вказаний кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, що є аналогом власноручного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 29.08.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним кредитним договором складає 54855,11 грн та складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 41481,86 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 12860,29 грн та загального залишку заборгованості за пенею у розмірі 512,96 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101742255253886 від 18.03.2025 року у загальному розмірі 54855,11 грн та судові витрати зі сплати судового збору. Представник позивача АТ «А-БАНК» в судове засідання не з`явився, але надав клопотання в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 4 зворот). Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 45,50). Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , 14.11.2019 надав Банку анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.51) та 18.03.2025 за допомогою електронного підпису підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101742255253886, паспорт споживчого кредитування (а.п. 52-54). За умовами вказаного договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 41700,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % річних, терміном на 36 місяців, з обов`язком сплати щомісячного платежу в розмірі 3270,35 грн (а.с.52). Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 41700,00 грн, підтверджується меморіальним ордером від 18.03.2025 року (а.с.56 зворот). Відповідно до Анкети-заяви відповідач надав право та доручення АТ «А-БАНК» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «А-БАНК», без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших грошових зобов`язань відповідача перед АТ «А-БАНК», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між відповідачем та банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором, який не заперечив відповідач, станом на 29.08.2025 відповідач, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 41481,86 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 12860,29 грн (а.с. 56). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів змагальності, диспозитивності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 54342,15 гривень. Відповідач не довів належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував,\~відзив на позов не надав. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею у розмірі 512,96 грн. суд вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за неустойкою (штрафом) в сумі 512,96 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває (а.с. 56). Однак кредитор списання неустойки не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає неустойку. Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 54342,15 грн. (41481,86 грн + 12860,29 грн.). В іншій частині позову відмовити. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2399,62 гривень (54342,15 грн х100 %/: 54855,11 грн = 99,06 % задоволених позовних вимог; 2422,40 грн х 99,06 % /100 % = 2399,63 грн). На підставі викладеного та

Outcome: partial