Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Адвокат Самсонова Н.В. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Наталія Борисівна, Друга дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування позову посилалась на те, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , про що відділом ДРАЦС по Новомосковському та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) 02.05.2024 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 05.10.2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Н.Б. із заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка, а саме на частину квартири [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на частину вказаної квартири підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 17.02.1994 року, яке зареєстроване в КП «МБТІ» за №115р-46. Позивач надала приватному нотаріусу всі документи для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно приватним нотаріусом було встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис №4800628 від 13.04.2007 року про арешт (архівний запис) квартири [ADDRESS] . Зазначений архівний запис був вчинений Другою дніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. Представник позивача звернулась до Другою дніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області з адвокатським запитом в якому просила надати документи на підставі чого був вчинений запис №4800628 від 13.04.2007 року про арешт вищевказаної квартири. 16.10.2024 року Друга дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області надала копію постанови (ухвали) Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2004 року, відповідно до якої за заявою відповідача, в порядку досудової підготовки для забезпечення позовних вимог про стягнення суми договору позики, суд наклав арешт на квартиру [ADDRESS] . 25.10.2024 року представник позивача звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із заявою ро видачу копії вищевказаної ухвали, проте на цю заяву судом надана відповідь, що протягом 2003-2004 років позовна заява відповідача до [PERSON] про стягнення суми за договором позики до суду не надходила. Таким чином, жодної судової справи у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська про стягнення суми за договором позики за позовом [PERSON] до [PERSON] не існує, натомість є арешт. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Н.Б. від 10.04.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із наявністю арешту на нерухомому майні. За таких обставин позивач позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом на частину квартири [ADDRESS] , що належала її чоловіку, а тому вимушена звернутися до суду. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01.07.2025 року відкрито загальне провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання. Задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Самсонової Н.В. про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Н.Б. належним чином засвідчену копію спадкової справи №60/2020, яка була заведена після смерті [PERSON] , [INFO] . 21.07.2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Н.Б. надійшла витребувана судом копія спадкової справи. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02.09.2025 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Самсонова Н.В. в судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без участі позивача та представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не подав. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кретова Н.Б. в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не подала. Представник третьої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника Другої ДДНК відповідно до діючого законодавства. Зважаючи на те, що суд вжив усі необхідні передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, у встановлений судом строк відповідач не подав до суду письмовий відзив на позов, суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до правил частини 8 статті 178 ЦПК України. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність передбачених ст. 280 ЦПК України умов для цього, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] була дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.07.1986 року. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 02.05.2024 року серії [NUMBER] . На підставі заяви позивача 05.10.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. була заведена спадкова справа № 60/2024. Заяву про прийняття спадщини подала лише позивач - дружина померлого [PERSON] , інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, що підтверджуєтся наданою до суду копією спадкової справи №60/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з частки квартири [ADDRESS] , що належало померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.02.1994 року, яке зареєстроване в КП «МБТІ» за №115р-46, та гаража [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Н.Б. від 10.04.2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що на вищевказану частку квартири, яка належала померлому, накладено арешт. Відповідно до листа приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кретової Н.Б. №177/01-16 від 04.08.2025 року вбачається, що 05.10.2024 року нею було відкрито спадкову справу №60/2024 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборони або арешту на спадкове майно нотаріусом встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис №4800628 від 13.04.2007 року про арешт (архівний запис), згідно постанови б/н від 19.03.2004 року Нарсуд, Ленінський р-н,2ДНК на квартиру [ADDRESS] , належної [PERSON] . Другою дніпровською державною нотаріальною конторою на адвокатський запит представника позивача надана копія Постанови (ухвали) Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.2004 року, відповідно до якої з метою забезпечення позову про стягнення суми за договором позики за заявою [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до довідки, складеної архіваріусом Новокодацього районного суду міста Дніпра від 31.07.2025 року, згідно алфавітному покажчику цивільних справ Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми за договором позики в 2004 році до суду не надходила. Відтак, на час звернення позивача до суду не існують правові підстави арешту на зазначене майно, що порушує права та інтереси відповідача, внаслідок чого [PERSON] позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно. За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно зі ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна, на яке накладено арешт. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкове майно позивачки, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved