Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-26 00:00:00

27 травня 2025 року на адресу Індустріального районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника, адвоката Прокопцева Сергія Вікторовича, до Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON] ) доводилась дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 15.06.1985. [PERSON] помер [INFO] , доказом чого є свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15.07.2024. Після його смерті залишилась спадщина: житловий будинок садибного типу А загальною площею 32,8 кв.м, житловою площею 14,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, сарай В, погріб Г, вбиральня Д, огорожа №1, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину і була заведена спадкова справа №336/2024, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79066742 від 08.11.2024. Пізніше [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на успадковане майно. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку із відсутністю документів, які встановлюють право власності на нього, відсутня реєстрація права власності в Реєстрі речових прав. Про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок повідомлено у вигляді Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2025. Таким чином, виникла ситуація, за якої [PERSON] після смерті чоловіка успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак позбавлена можливості оформити спадщину на будинок шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на нерухоме майно у її чоловіка. У зв`язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом. Просила суд визнати за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок садибного типу А загальною площею 32,8 кв.м, житловою площею 14,4 кв.м з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, сарай В, погріб Г, вбиральня Д, огорожа №1, розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та триває насьогодні. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду міста Дніпра. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді від 30 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 17 липня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви, документ сформований в системі «Електронний суд» 20.06.2025 року, просили суд здійснювати розгляд прави без участі позивача та його представника та задовольнити позов. Представник відповідача Лиманської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Про причину\~неявки суд\~не повідомили.\~Заяв та\~клопотань до\~суду не\~надійшло, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача та позивач не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін за наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247\~ч.2\~ЦПК України фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу не\~здійснювалось. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON] ) перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 15.06.1985. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.07.2024, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №1313 від 15 липня 2024 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 08.11.2024 року [PERSON] звернулася до Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. від 23 травня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка - гр. [PERSON] , що помер [INFO] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не надані нотаріусу документи, що встановлюють право власності на нього, реєстрація права власності в Реєстрі речових прав відсутня. Відповідно до копії Рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради народних депутатів №256/5 від 06.11.1985, про виділ земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, вирішено «відвести земельну ділянку із міськземфонду площею 560 кв.м. для будівництва індивідуального жилого будинку в [ADDRESS] [PERSON] . Зобов`язати забудовника [PERSON] отримати технічну документацію на забудову земельної ділянки до 13 грудня 1985 року (п.2). Договір забудови підлягає посвідченню в Краснолиманській нотаріальній конторі до 20 січня 1986 року (п.3). Відповідно до п.4 Рішення зобов`язати забудовника [PERSON] закінчити будівництво жилого будинку до 13 листопада 1988 року. На підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 13.11.1985, Акту від 11.1985 [PERSON] була надана земельна ділянка площею 560 кв.м за адресою: [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами. Згідно з копією технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 18.02.2025 року, виготовлений ФОП [PERSON] , житловий будинок [ADDRESS] , має загальну площу 32,8 кв.м, житлова площа 14,4 кв.м. (житловий будинок А-1), з господарськими\~будівлями і\~спорудами:\~гараж Б,\~сарай В,\~погріб Г,\~вбиральня Д,\~огорожа №1(а.с. 38-42). Відповідно до листа виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області від 02.05.2025 за №1844-02-13, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , виконавчий комітет Лиманської міської ради повідомляє, що згідно з актом приймання-передачі документів, укладеного між КБ «БТІ» м. Слов`янськ та виконавчим комітетом Лиманської міської ради від 03.11.2023 року, інвентаризаційна справа відсутня та відповідно до реєстрових книг право власності не зареєстровано. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. У цій справі встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами побудовані у 1986 - 1987 роках. Статтею 392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. Відповідно до роз`яснень викладених у п.п.7; 8\~Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008\~року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша\~статті 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3\~зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58\~Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5\~Цивільного кодексу\~України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 05\~серпня 1992\~року №\~449\~«Про порядок\~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом об`єктів\~державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Таким чином, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, однак у справі відсутні докази набуття спадкодавцем за життя такого права. У матеріалах справи наявний технічний паспорт на об`єкт нерухомості, на який позивач посилається, як на підставу набуття права власності станом на 1988 рік, проте з його копії убачається, що технічний паспорт виготовлено ФОП [PERSON] [INFO] за заявою [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутній як технічний паспорт на об`єкт нерухомості, виданий на ім`я спадкодавця, так і документ, який підтверджував би право власності або право користування спадкодавця на земельну ділянку, на якій він розміщений. На підставі об`єктивно досліджених доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку, що матеріалами справи не доведений факт успадкування позивачем після смерті чоловіка житлового будинку садибного типу А, загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, сарай В, погріб Г, вбиральня Д, огорожа №1, розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки померлий не здійснив державну реєстрацію відповідного права, право власності на спірне нерухоме майно у нього не виникло, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed