Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач мотивував тим, що до [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю ««Европейська сервісна служба» є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкових територій за вказаною адресою на підставі укладених договорів та рішення Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради. Відповідач свій обов`язок по оплаті наданих позивачем послуг не виконує у повному обсязі, а тому станом на 20.03.2024 року за ним виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з: утримання будинку і прибудинкової території у розмірі - 13889,02 грн., водопостачання та водовідведення у розмірі - 7180,76 грн., вивозу твердих побутових відходів у розмірі - 1252,11 грн. На підставі вище наведеного, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 23 046,26 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. 22.04.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.07.2024 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов від [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що між ним та позивачем 01.06.2017 року укладено договір № 2Б/101 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до якого розмір щомісячної плати (тариф) становіть 6,62 грн. за метр квадратний. Жодних інших договорів з позивачем не укладав, нотаріальних довіреностей на укладення таких договорів не видавав. Вважає, що договір № Ж 2-Б від 14.02.2020 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є недійсним, так як не надавав нотаріальних доручень на укладення договору, представництва на Загальних Зборах, чи погодження тарифів. Наполягав на здійсненні перерахунку наданих послуг оскільки нараховані неправильно. Вказує на те, що позивачем порушено процедуру доведення до споживачів інформацію про зміну тарифів, натомість відповідач належним чином здійснював сплату наданих житлово-комунальних послуг. Заборгованість виникла через інвалідність відповідача та події пов`язані з військовою агресією російської федерації проти України. Оскільки тривалий час не мешкав у своїй квартирі, нарахована плата за послуги підлягає перерахунку. На час подання відзиву на позов сума заборгованості не відповідає дійсності, так як відповідачем частково здійснена оплата. Просив застосувати до заявлених позовних вимог загальний та спеціальний строк позовної давності. Вважає, що у нього відсутня відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором у зв`язку з настання обставин непереборної сили (форс-мажор) через агресією російської федерації проти України. Судовий збір не підлягає стягненню з відповідача оскільки він є інвалідом ІІ групи та малозабезпеченою особою. Просив відмовити в позові у повному обсязі. 10.07.2024 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла від позивача відповідь на відзив поданий відповідачем. 01.10.2024 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 21 787,15 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. 09.10.2024 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли заперечення відповідача на заяву про збільшення позовних вимог. 03.01.2025 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» заява про збільшення позовних вимог в якій позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 21 145,01 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., а також докази направлення відповідачу пропозиції про укладення мирової угоди, яка залишена останнім без розгляду. 13.01.2025 року до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли заперечення відповідача на заяву про збільшення позовних вимог. 17.01.2025 року сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомленні належним чином. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, з урахування вимог викладених в поданій заяві про збільшення позовних вимог. Відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, з урахування заперечень викладених у поданих відзиву та запереченнях на заяви про збільшення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи, суд підписує\~рішення без\~його проголошення. \~Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (далі - Боржник) є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 341147954 від 01.08.2023 р. Згідно до рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № № 4/2 від 20.12.2018 року та рішень виконавчого комітету Вишневої міської ради № 10/2 від 15.02.2023 р. та № 8/2 від 24.01.2024 р. встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» на території с. Крюківщина. Відповідно до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» є управителем який надає співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] . За правилами\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За ст. 144\~Конституції України\~рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Відповідно до\~ст.\~67\~ЖК\~УРСР\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлення цін/тарифів на жилого-комунальні послуги належить виключно до повноважень органів місцевого самоврядування. Враховуючи, що фактично отримані надані послуги не оплачені відповідачем, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з оплати фактично наданих послуг. Згідно\~ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги. Згідно ст.\~13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). В постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року у справі № 6-68цс12 була висловлена правова позиція щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Крім того, в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року, справа № 6-59цс13, у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, висловлена правова позиція, де ВСУ зазначив, що закріплена в п. 10 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15 висловлена правова позиція, що з огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої\~статті 625\~ЦК України\~як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої\~статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій\~статті 625 ЦК України. Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 02.01.2025 року за вихідним № 7 вбачається, що [PERSON] ( [ADDRESS] ) має заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі - 15 549,92 грн., водопостачання та водовідведення у розмірі - 180,30 грн., вивозу твердих побутових відходів у розмірі - 1834,88 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території [PERSON] ( [ADDRESS] ) складає 15549,92 грн. Відповідно до\~розрахунку пені\~по заборгованості\~за надані\~послуги з\~утримання будинку\~та прибудинкової\~території [PERSON] \~( [ADDRESS] )\~за період\~з 21.05.2019 року по 02.01.2025 року складає 549,81 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат по заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території [PERSON] ( [ADDRESS] ) з квітня 2019 року по листопад 2024 року складає 1919,14 грн. Відповідно до розрахунку 3% річних по заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території [PERSON] ( [ADDRESS] ) з 21.05.2019 року по 02.01.2025 року складає 459,74 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення [PERSON] ( [ADDRESS] ) складає 180,30 грн. Відповідно до розрахунку пені по заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення [PERSON] ( [ADDRESS] ) з 11.05.2019 року по 02.01.2025 року складає 126,16 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат по заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення [PERSON] ( [ADDRESS] ) з квітня 2019 року по листопад 2024 року складає 132,27 грн. Відповідно до розрахунку 3% річних по заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення [PERSON] ( [ADDRESS] ) з 11.05.2019 року по 02.01.2025 року складає 103,72 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів [PERSON] ( [ADDRESS] ) складає 1834,88 грн. Відповідно до розрахунку пені по заборгованості за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів [PERSON] ( [ADDRESS] ) з 21.12.2019 року по 02.01.2025 року складає 53,10 грн. Відповідно до інфляційних втрат по заборгованості за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів [PERSON] ( [ADDRESS] ) з листопада 2019 року по листопад 2024 року складає 191,46 грн. Відповідно до розрахунку 3% річних по заборгованості за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів [PERSON] ( [ADDRESS] ) з 21.12.2019 року по 02.01.2025 року складає 44,51 грн. Щодо поданих відповідачем відзиву на позовну заяву та заперечень на заяви про збільшення позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Щодо тверджень відповідача про те, що він керується та здійснює оплати на підставі укладеного індивідуального договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 2Б/101 від 21.06.2017 р., оскільки він є до цього часу дійсним. 21 червня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на підставі якого останньому надавалися послуги до 14.02.2020 р. Так відповідно до п. 31 Розділу VI ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закон України «Про житлово-комунальні послуги» Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність\~на умовах,\~визначених такими\~договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом (в редакції Закону від 09.07.2023 р.). Аналогічні положення даний пункт 31 мав і в редакції Закону від 09.06.2018 р. до моменту набрання чинності договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р., а саме до 01.03.2020 року: Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність\~на умовах,\~визначених такими\~договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Відповідно до п. 30. Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р. цей договір набирає чинності з 01 березня 2020 року та укладається строком на один рік. Враховуючи вищевикладене вбачається, що договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 2Б/101 від 21.06.2017 р. укладений з відповідачем діяв до дати набрання чинності договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р., а саме до 01.03.2020 року. З 01\~березня 2020\~року взаємовідносини\~між позивачем\~та відповідачем\~щодо надання\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком по\~ [ADDRESS] \~ здійснювалися\~в межах\~договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р., а тому твердження відповідача про те, що взаємовідносини з позивачем ним здійснюються виключно на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 2Б/101 від 21.06.2017 р. є помилковими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Щодо тверджень відповідача про недійсність договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р. Відповідно до п. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. А згідно ч. 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р. підписаний від імені всіх співвласників уповноваженою особою, яка була обрана 24 грудня 2019 р. на загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Враховуючи вищевикладене вбачається, що твердження відповідача про те, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р. є недійсним оскільки останній не надавав нотаріальних доручень на його укладення та представництво інтересів відповідача на зборах співвласників багатоквартирного будинку, є помилковими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Щодо перерахунку заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком. Враховуючи те, що з 01.03.2020 року послуга з управління багатоквартирним будинком надавалася Відповідачу на підставі Договору № Ж 2-Б від 14.02.2020 р., який є чинним на дату надання даної відповіді на відзив, твердження відповідача про те, що нарахування плати за надані послуги повинні здійснюватися виключно на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 2Б/101 від 21.06.2017 р. і виключно за тарифом зазначеним у даному договору - 6,62 грн. за 1м2, є помилковими та такими, що не відповідають дійсності. А тому суд вважає, що здійснені відповідачем розрахунки на власний розсуд є недійсними та не підлягають взяттю до уваги. Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем «Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності». Так «Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності» затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 червня 2018 року № 130, на який посилається відповідач, визначає механізм інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні\~послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) з обґрунтуванням такої необхідності виконавцями комунальних послуг, тарифи для яких встановлюються органами місцевого самоврядування (далі - орган, уповноважений встановлювати тарифи). Положення цього Порядку застосовуються при зміні цін/тарифів на комунальні\~послуги як за результатами перегляду тарифів і їх структури (або встановлення нових тарифів), так і за результатами перерахунку окремих складових тарифів (коригування тарифів). (п. 1, 2 Розділу І. Загальні положення). Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Враховуючи вищевикладене вбачається, що «Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності» є обов`язковим до застосування у випадку зміни цін/тарифів на комунальні послуги. Оскільки послуга з управління багатоквартирним будинком є житловою послугою, тому вказаний Порядок не підлягає до застосування позивачем під час зміни цін/тарифів на послугу з управління багатоквартирним будинком. Щодо твердження відповідача про сплату ним належним чином наданих житлово-комунальних послуг. Відповідач стверджує, що належним чином виконував свій обов`язок щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги у період часу з 21.06.2017 року по 24.02.2024 року. Частиною 1 ст. 9. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 2.5. Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 2Б/101 від 21.06.2017 р. Споживач щомісячно вносить оплату за спожиті житлово-комунальні послуги не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно п. 11. Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № Ж 2-Б від 14.02.2020 р. плата за послугу з управління нараховується щомісяця Управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Як вбачається з приєднаних до позову розрахунків заборгованості за надані житлово-комунальні послуги відповідач їх оплату здійснював з порушенням встановлених договорами та Законом строків, періодично, не кожного місяця, а тому його твердження про сплату за надані житлово-комунальні послуги належним чином є такими, що не відповідають дійсності. Щодо тверджень відповідача про відсутність обов`язку зі сплати за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів у зв`язку з не проживанням за адресою надання житлово-комунальних послуг. Такі твердження відповідач обґрунтовує довідкою отриманою в ОСББ «Мій Дім-22» за вих. № 17 від 23.05.2024 р. Однак суд вважає такі твердження відповідача безпідставними та такими, що не ґрунтуються на Законі виходячи з наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Комунальна послуга з вивозу твердих побутових відходів не підлягає обліку відповідними приладами. Згідно пп. 6 п. 10 «Типового колективного договору про надання послуги з управління побутовими відходами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2023 р. № 835 «Про затвердження Правил надання послуги з управління побутовими відходами та типових договорів про надання послуги з управління побутовими відходами» споживачі мають право на несплату вартості послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження такої відсутності. А пунктом 19 «Типового колективного договору про надання послуги з управління побутовими відходами» передбачено, що у разі тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів споживач має право на несплату вартості послуги за такий період за умови подачі виконавцю заяви та документа, що підтверджує таку відсутність. Виходячи з викладеного вбачається, що для можливості несплати Відповідачем вартості послуги з вивезення твердих побутових, після відсутності його та інших осіб за місцем отримання послуги більше ніж 30 календарних днів, йому необхідно було надати позивачу заяву та документи, які підтверджують відсутність Відповідача та інших осіб: членів сім`ї, родичів, орендарів тощо. Однак, дані дії відповідачем не було вчинено, натомість довідку про проживання за іншою адресою ним отримана 23.05.2024 р., саме під час розгляду справи № 369/5177/24 Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з нього заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Такі дії Відповідач свідчать про те, що довідка ОСББ «Мій Дім-22» за вих. № 17 від 23.05.2024 р. про проживання з січня 2019 року по грудень 2021 року за адресою: [ADDRESS] , отримана ним для подання до Києво-Святошинського районного суду Київської області з метою\~уникнення/ухилення\~від свого\~обов`язку щодо\~оплати за надані житлово-комунальні послуги. Крім того, належним доказом проживання відповідача у квартирі є наданий до суду розрахунок заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, з якого вбачається, що за період з квітня 2019 р. по грудень 2021 р. позивачем здійснено нарахування плати за надані послуги з водопостачання та водовідведення, а також відповідачем у вищевказаний період здійснено оплату за дані послуги. Щодо вимоги відповідача про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Крім того відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або іншого обов`язку; позовна давність переривається у разі пред`явлення\~особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. При цьому, згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання\~боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання\~кредитором позову\~до одного\~чи кількох\~боржників. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 663/2070/15-ц, від 22.01.2019 у справі № 437/2726/13-ц. Так, з наданих позивачем до позовної заяви розрахунків заборгованості за надані житлово-комунальні послуги вбачається, що Відповідачем у період часу з квітня 2019 року по серпень 2022 року частково було здійснено сплату коштів за надані житлово-комунальні послуги, тобто у розумінні ч. 1 ст. 264 ЦК України вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу, тим самим перервавши позовну давність неодноразово. А тому з Відповідача підлягає до стягнення суми заборгованості, пені, індексу інфляції та 3% річних нараховані за період з квітня 2019 р. по дату останнього здійсненого платежу Відповідачем за надані житлово-комунальні послуги, а саме в грудні 2021 року за послугу з вивозу твердих побутових відходів, та в серпні 2022 року за послуги з управління багатоквартирним будинком і водопостачання та водовідведення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності (постанова Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц). Крім того Велика Палата Верховного Суду остаточно визначила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову, якщо основне зобов`язання боржником не виконано (постанова Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц). Так, 18.03.2024 року Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу по справі № 369/13201/23 за заявою ТОВ «Европейська сервісна служба» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та судовий збір. Заяву про видачу судового наказу направлено до суду 01.08.2023 року. А тому загальний строк позовної давності у три роки, з дати останнього здійсненого платежу відповідачем за надані житлово-комунальні послуги в грудні 2021 року за послугу з вивозу твердих побутових відходів та в серпні 2022 року за послуги з управління багатоквартирним будинком і водопостачання та водовідведення, було перервано у день звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу - 01.08.2023 року, а тому з відповідача підлягає до стягнення суми заборгованості, пені, індексу інфляції та 3% річних за відповідні періоди: - з грудня 2021 року по 01.08.2023 року за послугу з вивозу твердих побутових відходів; - з серпня 2022 року по 01.08.2023 року за послуги з управління багатоквартирним будинком і водопостачання та водовідведення. Крім того, відлік нового строку позовної давності у 3 (три) роки з якого починається перебіг є наступний день після подання до суду заяви про видачу судового наказу, а саме 01.08.2023 р. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що період за який підлягають до стягнення з відповідача суми заборгованості, пені, індексу інфляції та 3% річних в межах строку позовної давності з урахування строку на його переривання та відліку нового, є: з квітня 2019 року по грудень 2021 року і серпень 2022 року по послугам відповідно; з грудня 2021 року і серпня 2022 року по 01.08.2023 року; з 01.08.2023 року по 02.01.2025 року. Враховуючи строки позовної давності, який підлягає до застосування судом, з відповідача підлягають до стягнення всі суми заборгованості які надані в оновлених розрахунках разом із заявою про збільшення позовних вимог від 02.01.2025 р., оскільки виникла у межах трирічного строку позовної давності, з урахування строків на його переривання та відліку нового. Крім того суд вважає, що нараховані позивачем суми пені, індексу інфляції та 3% річних на прострочену суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги розраховані за період з квітня 2019 року по лютий 2022 року, та з січня 2024 року по грудень 2024 року - тобто в межах загального строку позовної давності з урахування строку на його переривання та відліку нового. При цьому визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Щодо тверджень відповідача про звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання через форс-мажорні обставини у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану. Такі твердження відповідач обґрунтовує Указом Президента України «Про введення воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022 року та листом президента Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року. Однак суд звертає увагу на те, що питання нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за надані житлово-комунальні послуги; питання стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та питання припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі врегульовано Постановою Кабінету міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі - Постанова № 206). Так, в редакції від 05.03.2022 року Постановою № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. 27 квітня 2023 року Постанову № 206 доповнено абзацом 3 згідно якого до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо). На сьогоднішній день Постанова № 206 діє в редакції від 30.12.2023 року якою установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється зокрема: - нарахування та\~стягнення неустойки\~(штрафів,\~пені),\~інфляційних нарахувань,\~процентів річних,\~нарахованих на\~заборгованість,\~утворену за\~несвоєчасне та/або\~неповне внесення\~плати за\~житлово-комунальні\~послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); - стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Враховуючи вищевикладене вбачається, що оскільки на території громади де знаходиться будинок відповідача в якому йому надаються житлово-комунальні послуги, а саме\~в [ADDRESS] \~не ведуться\~та не\~велися бойові\~дії,\~і дану\~територію не\~включено до\~переліку таких\~територій відповідно\~до Наказу\~Міністерства з\~питань реінтеграції\~тимчасово окупованих\~територій від\~22.12.2022\~ №\~309\~«Про затвердження\~Переліку територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією»,\~на Відповідача\~не розповсюджуються\~заборони щодо стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також заборони щодо нарахування та стягнення з Відповідача неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги з 01.01.2024 р. по 02.01.2025 р. Одночасно суд звертає увагу на те, що за період встановленої заборони Постановою № 206 з 24.02.2022 року щодо нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги, позивачем нарахування пені, інфляційних, 3% річних за період з 24.02.2022 року по 01.01.2024 р. не здійснювалося, що підтверджується наданими до суду розрахунками. Щодо тверджень відповідача про звільнення його від сплати судового збору Пунктом 1 частини 1\~статті 20\~Закону України\~№ 2189-VIII\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 08.10.1992\~року №\~572\~в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відповідно до яких власник або споживач, зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1\~статі 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зобов`язаний проводити оплату наданих послуг, однак не виконував належним чином зобов`язання, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню у примусовому порядку. Вказані в позові обставини відповідачем не спростовані. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Як зазначено в Аналізі практики застосування\~ст. 625 ЦК України\~в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Передбачена п. 10 ч. 3\~ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~(постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідача на його користь інфляційних витрат та 3 відсотків річних, нарахованих на суму несплаченої заборгованості станом на 2024 рік. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2\~ст.\~625\~ЦК України\~нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та 3 % річних, узгоджується з положеннями ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved