Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області подало позов до суду в інтересах [PERSON] до ФОП [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу холодильника, укладеного 12.05.2024р. між [PERSON] та\~ ФОП [PERSON] та стягнути сплачені за товар кошти у сумі 6000грн., стягнути 3% річних у сумі 590.03грн., відшкодувати завдану моральну шкоду у сумі 6000грн., вирішити питання судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що 12.05.2024р. між [PERSON] та\~ ФОП [PERSON] був укладений в магазині ТТЦ «Електрон» за адресою по [ADDRESS] договір купівлі-продажу холодильника на суму 21000грн. Покупцем внесено кошти у сумі 6000грн., а продавець мав доставити товар за адресою покупця з доплатою різниці від ціни товару. Однак, через відсутність доставки товару, покупцем 16.07.2024р. подана вимога до продавця про скасування замовлення та повернення передоплати, яка отримана ним 16.07.2024р.,проте залишена без реагування. Станом на 17.06.2025р. товар не доставлений, кошти не повернуті. За вимогою ст.625 ЦК України є підстави стягнення 3% річних та моральної шкоди, що спричинена переживаннями покупця з приводу порушення зобов`язання продавцем. Позивач та представник особи, яка звернулась до суду у судових засіданнях позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, справу просили розглянути без їх участі. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Про судове засідання відповідач повідомлений також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням вимог п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України за неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, та з врахуванням строків розгляду справи, в т.ч. в порядку спрощеного позовного провадження. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення\~ вимог частково, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли із правочину роздрібної торгівлі, до якої відносяться як продаж товарів, так і надання послуг, та регулюється нормами ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів». Так, як доводила сторона позивача 12.05.2024р. між [PERSON] та\~ ФОП [PERSON] був укладений в магазині ТТЦ «Електрон» за адресою по [ADDRESS] усний договір купівлі-продажу холодильника на суму 21000грн.. Даний правочин укладався наступним чином, позивача як покупця зустрів відповідач та повідомив, що запитуваний покупцем холодильник вартістю 21800грн. буде доставлено в магазин протягом 7-10днів, однак необхідно надати попередню оплату у сумі 6000грн. Вимоги були виконані позивач надав відповідачу обумовлену суму передоплати, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №12052401 від 12.05.2024р. про внесення завдатку [PERSON] у сумі 6000грн.. За вимогами ст.626, 633, 638, 640 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Також, за ст.655, 656, 662 та 692 ЦК України врегульовано поняття договору купівлі-продажу, про який доводила сторона позивача, як укладеного між сторонами. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Окрім того, ЦК України також врегульовано поняття договору роздрібної купівлі-продажу. Так, за ст.698,700 даного кодексу вказано, що за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Покупець має право до укладання договору купівлі-продажу оглянути товар, вимагати проведення в його присутності перевірки властивостей товару або демонстрації користування товаром, якщо це не виключено характером товару і не суперечить правилам роздрібної торгівлі. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Отже, позивачем як покупцем було внесено кошти\~\~ у сумі 6000грн., а продавець мав доставити товар за адресою покупця з доплатою різниці від ціни товару, тобто ще 15800грн. В квитанції до прибуткового касового ордеру №12052401 від 12.05.2024р. вказано, що термін виконання замовлення від 8-ми до 30-ти днів, з врахуванням воєнного стану. Однак, через відсутність доставки товару у обумовлений термін, покупцем [PERSON] \~ 16.07.2024р. була подана вимога до продавця про скасування замовлення та повернення передоплати, яка отримана ним 16.07.2024р., про що свідчить штамп на заяві,\~ однак залишена без реагування, іншого матеріали справи не містять. У 2024 році позивач звертався до\~ поліції щодо дій відповідача, а 11.03 та 14.04.2025р. позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області для захисту порушених прав. Станом на 17.06.2025р., як зазначав позивач, товар не доставлений, кошти відповідачем не повернуті. Порушення зобов`язань врегульовано ст.610,611,693 ЦК України, зокрема\~ право на повернення коштів як попередньої оплати за товар у наслідок порушення зобов`язання, вимога розірвання договору. За вимогами ст.651, ч.2,3 ст.653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що за п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Отже, на будь яку річ, яка є предметом в т.ч. усного договору про реалізацію продукції продавцем (чи виконавцем послуг) має бути виданий останнім розрахунковий документ. Отже, вимога про стягнення коштів у сумі 6000грн. та розірвання договору купівлі-продажу товару є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Щодо вимоги стягнути 3% річних\~ за ст.625 ЦК України за період з 23.07.2024р. (обов`язок виконання зобов`язання відповідачем після отриманої вимоги позивача) по 17.06.2025р. у сумі 590.03грн., то слід зазначити таке. Розраховуючи дану суму 3% річних, позивач в обґрунтування вимог та у змісті позову по суті, зазначив таке нарахування - як пеня, виходячи з формули нарахування: 6000грн. х 325 дні х\~ подвійну облікову ставку НБУ, хоча посилався саме на ч.2 ст.625 ЦК України, за якою нараховується 3% річних виключно від суми боргу, кількості днів помножених на 3%, а не подвійну облікову ставку НБУ. Так, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Отже, у даних правовідносинах, зокрема невиконання боржником повернення коштів за вимогою, можливе застосування ст.625 ЦК України і на них не поширюється пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (законодавець не передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язань щодо повернення авансу. Водночас, при вирішенні питання про стягнення грошової суми за користування чужими грошовими коштами, а саме стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми за користування чужими коштами, визначеної позивачами на рівні облікової ставки Національного банку України, суд зазначає, що така вимога є необґрунтованою, оскільки позивач у даних правовідносинах не являється юридичною особою, ні суб`єктом підприємницької діяльності, яка відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» здійснює діяльність з надання фінансових послуг. А тому, з посиланням на ч.2 ст.625 ЦК України та врахуванням боргу на суму 6000грн. за 325 днів, підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] 3% річних у сумі 160.27грн. Що стосується відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 6000грн., то зазначає суд таке. Позивач доводив у позові про те, що така моральна шкода\~ спричинена переживаннями покупця з приводу порушення зобов`язання продавцем. Стаття 78 ЦПК України зазначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК України, за якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Окрім того, за ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така є належно обґрунтованою частково та враховуючи вимоги співмірності та доведеності, слід стягнути таку у розмірі 1000грн. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави у сумі 688.80 грн. (складає 56,87% від заявлених вимог). На підставі наведеного та ст.23, 625, 626, 633, 638, 640, 651, 653, 655, 656, 662,692 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів»,\~

Outcome: partial