Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у відповідності до Договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2019 року, позивачці належить квартира [ADDRESS] , яка входить у склад одноповерхового двохквартирного будинку, та складається із трьох кімнат загальною площею 91,4 м2, житлова площа 48,7 м2, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 22 березня 2019 року, технічним паспортом та інформаційною довідкою. Згідно рішення Сумської міської ради «Про надання у власність земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них у користуванні» від 29 листопада 2017 року № 2844-МР, відповідачу [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ця земельна ділянка межує із земельною ділянкою, на якій розташовано належне позивачці майно. Відповідач при виготовленні технічної документації на вищевказану земельну ділянку, захопив дорогу, чим включено проїзд до двох суміжних земельних ділянок, [ADDRESS] , та [ADDRESS] , який у відповідності до топографічно-геодезичного плану території м. Суми М1:2000, планувався як первинна планувальна структура забудови кварталу між [ADDRESS] , та [PERSON] формувалися шляхом розміщення блокованих будинків квартирного типу (на дві квартири), землі під якими відносилися до комунальної власності. При цьому господарські будівлі суміжних будинків також зблоковані та мали спільний під`їзд, що підтверджується викопіюванням з топографо-геодезичного плану минулих років М 1:200, та листом від 25 липня 2019 року № 948/08.01-20. Проїзд до двох суміжних земельних ділянок був раніше сформований, таким чином, що дорога для проїзду проходить поруч із двома земельними ділянками № [NUMBER] , та [ADDRESS] , та нею могли користуватися одночасно два користувачі земельної ділянки, для проходу та проїзду суміжних земельних ділянок. Але проїзд між двома земельними ділянками № [NUMBER] , та [ADDRESS] , переданий у приватну власність відповідачу, що є неприпустимим та порушує законні права позивачки, суперечить вимогам чинного законодавства України, і порушує її право. Із метою вирішення питання щодо спільного користування проїздом, що був переданий відповідачу у приватну власність, позивачка звернулася до відповідача із заявою та направила проект договору сервітуту не користування спільно цим проїздом, але дані документи ним були залишені поза увагою. У відповідності з топографічно-геодезичним планом території видно, що між земельними ділянками № [NUMBER] , та [ADDRESS] визначено проїзд, і такий проїзд визначений на даному мікрорайоні і до інших земельних ділянок. Але чомусь при передачі у приватну власність земельної ділянки, даний порядок щодо користування, який був сформований із початку надання та забудови по 1-й Парковий проїзд, м. Суми. Відповідачем при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо становлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , помилково до складу належної ділянки було включено проїзд до двох суміжних земельних ділянок, [ADDRESS] , та [ADDRESS] , чим позбавлено можливості позивачці користуватися частиною проїзду до належної їй квартири, із відповідними господарськими будівлями, за вищевказаною адресою. Також звертає увагу суду, що Акт про встановлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приймання-передачі межових знаків на зберігання гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [ADDRESS] , не узгоджувався із попередніми власниками домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, просить визнати незаконним та скасувати п. 5 Додатку до рішення Сумської міської ради VII скликання ХХХІІІ сесії №2844-МР від 29 листопада 2017 року «Про надання у власність земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них в користуванні» в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0613 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки, зареєстровану за [PERSON] , з одночасним скасуванням запису у Поземельній книзі та одночасним припиненням усіх речових прав на дану земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку, зареєстровану за [PERSON] реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1446481759101, номер запису про право власності №24100441 від 20 грудня 2017 року з одночасним припиненням усіх речових прав на дану земельну ділянку, стягнути витрати на проведення судової експертизи та витрати за кадастрове знімання фактичного користування земельної ділянки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 травня 2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 червня 2020 року позов повторно залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків. 15 червня 2020 року позивачем надано суду уточнену позовну заяву. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 липня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16 вересня 2020 року о 09 год.00 хв. 09 вересня 2020 року від представника Сумської міської ради надійшли пояснення, в яких зазначає, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20 березня 2019 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 20 березня 2019 року № 160261995. Вважає, що, приймаючи оскаржуване рішення від 29 листопада 2017 року № 2844-МР, Сумська міська рада не порушила прав, свобод чи інтересів позивачки, оскільки [PERSON] стала власником нерухомості за адресою: [ADDRESS] , набагато пізніше. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачка не має можливості користуватися своєю квартирою з відповідними господарськими будівлями. В преамбулі оскаржуваного рішення зазначено, що воно прийнято на підставі звернення громадян та розроблених технічних документацій. В технічній документації, яка була підставою прийняття оскаржуваного рішення, є акт про встановлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приймання-передачі межових знаків на зберігання від 24 червня 2017 року. Від земельної ділянки № [NUMBER] по проїзду 1-му Парковому він підписаним [PERSON] . [PERSON] з сім`єю був наймачем квартири [ADDRESS] , якому розпорядженням Управління комунальної власності та приватизації від 28 грудня 1993 року № 2608 було задоволено його прохання на приватизації займаної квартири. [PERSON] був визнаний уповноваженим власником квартири. На підставі викладеного вважає, що позовна заява є необґрунтованою, а оскаржуване рішення є таким, що прийнято в межах та спосіб визначений законодавством (т. І а.с.61-62). 16 вересня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 18 січня 2021 року у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення для ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2021 року замінено у справі відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] ; залучено до участі у справі за вказаним позовом як співвідповідача Сумську міську раду. 18 січня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 29 квітня 2021 року у зв`язку із залученням співвідповідача по справі, надання можливості скористатися процесуальними правами. 29 квітня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 04 серпня 2021 року у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2021 року призначено у\~справі експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручено експертам Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. Бокаріуса Міністерства юстиції України; провадження в справі зупинено до проведення експертизи. 27 серпня 2021 року на адресу суду від судового експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. Бокаріуса Міністерства юстиції України надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2021 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30 листопада 2021 року для вирішення клопотання про надання додаткових матеріалів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2021 року витребувано в Міськрайонному управлінні\~у м.\~Суми та\~Сумському районі\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Сумській області Поземельну книгу файл 5910136300:09:017:0004, на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] ; оригінали перших примірників усіх документацій із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004, за адресою: [ADDRESS] . Залучено для проведення експертизи з питань землеустрою,призначеної ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04серпня 2021 року, землевпорядну організацію, що має ліцензію/сертифікат Держгеокадастру України на проведення робіт із землеустрою, для проведення топографо-геодезичного (кадастрового) знімання фактичного використання земельних ділянок за адресою: 1-й Парковий проїзд, 5, м. Суми, - Сумське державне підприємство геодезії, картографії та кадастру (ДП СУМИГЕОДЕЗКАРТОГРАФІЯ). Ухвалено після отримання доказів направити справу до Сумського відділення\~Національного наукового\~центру «Інститут\~судових експертиз\~ім.\~Засл.\~Проф.\~Бокаріуса» для виконання ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2021 року про призначення експертизи з питань землеустрою. Провадження в справі зупинено до проведення експертизи. 01 травня 2023 року на адресу суду від представника позивачки [PERSON] адвоката Титора Р.М. надійшло клопотання про залучення спеціаліста для проведення експертизи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 30 травня 2023 року для вирішення клопотання про залучення спеціаліста для проведення експертизи. 30 травня 2023 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 19 червня 2023 року об 11 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивачки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2023 року залучено для проведення експертизи з питань землеустрою,\~призначеної ухвалою\~Зарічного районного\~суду м.\~Суми від\~04\~серпня 2021\~року, землевпорядну організацію, що має ліцензію/сертифікат Держгеокадастру України на проведення робіт із землеустрою, для проведення топографо-геодезичного (кадастрового) знімання фактичного використання земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , - Інженера-геодезиста ФОП Гриценко. Провадження в справі зупинено до проведення експертизи. 04 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 2026. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 жовтня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче на 09 листопада 2023 року о 13 год. 30 хв. 09 листопада 2023 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 02 січня 2024 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідача. 02 січня 2024 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 15 лютого 2024 року у зв`язку з клопотанням представника позивача. 15 лютого 2024 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено 11 квітня 2024 року у зв`язку з клопотанням представника позивача. 11 квітня 2024 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено 04 липня 2024 року у зв`язку з клопотанням представників сторін. 01 липня 2024 року від позивачки надійшла заява про зміну предмету позову, в якій вказує, що згідно частин першої - другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України). Обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України (частина перша статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до правової позиції, яка викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2022 у справі №597/977/21 та від 17.08.2022 у справі №450/441/19, у розумінні положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ч.13 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно зі статтею 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Просить суд визнати незаконним та скасувати пункт 5 Додатку до рішення Сумської міської ради VII скликання XXXIII сесії №2844-МР від 29.11.2017 року «Про надання у власність земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них в користуванні» в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0613 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); \~ \~ \~ \~скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0613 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстровану за [PERSON] , з одночасним скасуванням запису у Поземельній книзі та одночасним припиненням усіх речових прав на дану земельну ділянку; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0613 та, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстровану за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1446481759101, номер запису про право власності №24100441 від 20.12.2017 з одночасним припиненням усіх речових прав на дану земельну ділянку; \~ \~ \~ \~стягнути на користь позивачки з [PERSON] витрати на проведення судової експертизи в сумі 14 586 грн. 90 коп. та витрати на кадастрове знімання фактичного користування земельної ділянки в сумі 3500 грн. 00 коп. (т. ІІ а.с.27-30). 03 липня 2024 року від представника позивачки [PERSON] адвоката Шаповал С.В. надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що на момент купівлі-продажу квартири ні власники квартири, ні позивачка, ні навіть сусіди не знали про те, що відповідач [PERSON] приватизував спільний під`їзд, і позивачку всі запевнили, що ним користуються обидва власники суміжних домоволодінь, а [PERSON] на той момент вже помер. Бетонний паркан на момент купівлі-продажу квартири [PERSON] ще не поставив, тому дізналась про обмеження свого права на користування спільним під`їздом позивачка пізніше. Спочатку позивачка намагалась вирішити спір за принципом гарного добросусідства, без звернення до суду, з відповідачем, але у відповідь отримала лише ігнорування її пропозиції. Так після неодноразових усних звернень до [PERSON] позивачка звернулась до нього письмово листом від 03 грудня 2019 року з проханням забезпечити безперешкодне користування спільною дорогою - під`їздом та доступом до її господарських приміщень (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 06.12.2019 надається). Дане звернення залишено відповідачем без реагування. Особливу увагу просить суд звернути на лист Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради №948/08.01-20 від 25 липня 2019 року, наданий на запит адвоката позивачки, в якому повідомляється, що первинна, планувальна структура кварталу між [ADDRESS] та [PERSON] формувалась шляхом розміщення зблокованих будинків квартирного типу (на дві квартири), землі під якими відносились до земель комунальної власності. При цьому господарські будівлі суміжних будинків були також зблоковані та мали спільний під`їзд, що підтверджується викопіюванням з топографо-геодезичного плану минулих років М 1:2000. З огляду на пояснення представника Сумської міської ради відносно погодження меж земельної ділянки попереднім власником будинку [PERSON] суду повідомляється, що маються обґрунтовані сумніви відносно підпису [PERSON] акту про встановлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), про що позивачці повідомили члени його сім`ї і співвласники будинку та надали для порівняння його посвідчення серії [NUMBER] , з якого вбачається невідповідність підпису на акті порівняно з його справжнім підписом. Крім того, співвласників квартири [ADDRESS] проїзду та суміжних землекористувачів крім [PERSON] ще п`ять, що вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року та договору купівлі-продажу даної квартири від 20 березня 2019 року, а отже і підписувати вказаний акт повинні були всі співвласники. Одночасно, як слідує з договору купівлі-продажу квартира належала цим співвласникам на праві як спільної сумісної, так і спільної часткової власності, отже висновок представника Сумської міської ради про те, що [PERSON] один мав право погодити межі земельної ділянки не відповідає ні закону, ні обставинам справи. \~ \~ \~ \~Однак, підписи всіх власників та землекористувачів у вказаному акті відсутні, що свідчить про його невідповідність і незаконність. Навіть якщо і припустити, що [PERSON] підписав даний акт, то таким способом він не відмовлявся від свого законного права користування дорогою. Не давали такий дозвіл і інші співвласники (суміжні землекористувачі). [PERSON] був особою похилого віку (на момент складення акту йому було 90 років), дуже хворою людиною, інвалідом та цілком міг не розуміти значення даного акту. Так, з довідки, виданої КУ «Сумська міська клінічна лікарня №5» вбачається ряд важких захворювань [PERSON] , що він потребував постійного стороннього догляду та був нездатний до самообслуговування. Зі слів членів сім`ї [PERSON] відповідач [PERSON] лише пропонував дідусю «облагородити», покращити стан спільної дороги шляхом нового покриття. Тобто, мова про її приватизацію, а фактично «прихватизацію» та узгодження цього взагалі ніколи ні з [PERSON] чи іншими співвласниками не йшла. Отже, цілком можливо був факт введення в оману людини похилого віку, але наразі довести даний факт не представляється можливим з огляду на відсутність в Україні співвласників дідуся, які могли б довести це. Але ще раз звертає увагу, що саме співвласники повідомили позивачку про це і навіть надали ксерокопію посвідчення зі справжнім підписом [PERSON] та заперечили факт надання будь-ким з них згоди на узгодження меж суміжної земельної ділянки. Крім того, згідно висновку експерта №2026 від 29 вересня 2023 року форма даного акту не відповідає вимогам Додатку 2 до «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками». Згідно рішення Сумської міської ради №2844-МР відповідачу передано у власність земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Однак, як вбачається з листа управління архітектури та містобудування №948/08.01-20 від 25 липня 2019 року згідно плану генеральної забудови міста Суми між будинками, де розташована квартира позивачки міститься земельна ділянка, яка мала цільове призначення спільного під`їзду і жодним чином не могла бути приватизована та віддана одній особі за умови використання кількома користувачами. Таким чином, дана технічна документація із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] виготовлена з численними порушеннями і невідповідностями та є незаконною. Цю технічну документацію було затверджено на сесії Сумської міської ради, на підставі неї даній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер та зареєстровано в ДЗК і Державному реєстрі прав власності за [PERSON] включаючи і спільний під`їзд. Рішенням СМР №2844-МР від 29 листопада 2017 року було затверджено технічну документацію та передано у власність земельну ділянку, яка фактично включає в себе спільний міжбудинковий під`їзд (дорогу), який не може передаватись у власність [PERSON] , оскільки це частина земельної ділянки, яка є у користуванні власників двох суміжних землеволодінь. Як вбачається з наданих до суду доказів та підтверджується висновком судового експерта, право позивачки на користування спільним під`їздом та господарськими будівлями (так як немає належного доступу до них) порушено відповідачами в результаті передачі у власність [PERSON] спільного під`їзду між будинками, яке підлягає захисту у спосіб відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав (т. ІІ а.с.51-55). 04 липня 2024 року протокольною ухвалою головуючого прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, підготовче засідання відкладено до 01 жовтня 2024 року для можливості сторонам скористатися процесуальними правами. 01 жовтня 2024 року протокольною ухвалою головуючого підготовче засідання відкладено до 17 грудня 2024 року у зв`язку з клопотанням відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті на 27 лютого 2025 року. 27 лютого 2025 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 04 червня 2025 року у зв`язку з клопотанням відповідача. 04 червня 2025 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05 серпня 2025 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області. 05 серпня 2025 року справа не слухалась та відкладена до 15 жовтня 2025 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою в Сумській області. В зазначеному судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Шаповал С.В. підтримала позов з урахуванням заяви про зміну предмета позову, представник відповідача [PERSON] адвокат Марченко І.В. заперечував проти позову. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2019 року, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , яка входить у склад одноповерхового двохквартирного будинку, та складається із трьох кімнат загальною площею 91,4 м2, житлова площа 48,7 м2 (т. І а.с.5). Факт належності квартири за адресою: [ADDRESS] [PERSON] також підтверджується копією витягу № 160261995 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 березня 2016 року (т. І а.с.6). На ім`я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (т.І, 7-8,9). 25 липня 2019 року Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради на адвокатський запит стосовно земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] повідомлено, що відповідно до даних Публічної кадастрової карти України вона знаходиться в приватній власності, має кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, площа якої становить 0,0613 га. При цьому інформація щодо умов її відведення в управлінні відсутня, оскільки технічна документація із землеустрою на цю ділянку на розгляд управління не надходила. Тому для отримання більш детальної інформації відносно неї запропоновано звернутись до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. Повідомлено, що первинна планувальна структура забудови кварталу між [ADDRESS] та [PERSON] формувалася шляхом розміщення блокованих будинків квартирного типу (на дві квартири), землі під якими відносилися до земель комунальної власності. При цьому господарські будівлі суміжних будинків були також зблоковані та мали спільний під`їзд, що підтверджується викопіюванням з топографо-геодезичного плану минулих років М 1:2000 (т. І а.с.10). Розпорядженням Управління комунальної власності та приватизації від 28 грудня 1993 року № 2608 задоволено прохання [PERSON] на приватизацію займаної квартири [ADDRESS] і вирішено передати вказану квартиру у спільну сумісну власність йому та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т. І а.с.63). [PERSON] за договором дарування від 12 серпня 2015 року отримав у власність нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією цього договору дарування (т. І а.с. 41). З копії акту про встановлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приймання-передачі межових знаків на зберігання гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) [ADDRESS] від 24 липня 2017 року встановлено, що від імені суміжних землекористувачів, зокрема земельної ділянки [ADDRESS] , наявний підпис від імені [PERSON] (т. І а.с.15). З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5905822752017 від 09 серпня 2017 року встановлено, що інформація про зареєстроване право на земельну ділянку площею 0,0613 га за кадастровий номер 5910136300:09:017:0004 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під зазначеним нерухомим майном, в Державному кадастрі відсутня (т. І а.с.16). Згідно рішення Сумської міської ради «Про надання у власність земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них у користуванні» від 29 листопада 2017 року № 2844-МР, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0613 га, кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, за адресою: [ADDRESS] (т. І. а.с.131). Про те, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0613 га кадастровий номер 5910136300:09:017:0004 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд під зазначеним нерухомим майном на підставі рішення Сумської міської ради № 2844-МР від 29 листопада 2017 року, вказано в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна інформаційної довідки № 187103115 від 01 листопада 2019 року (т. І а.с. 11-14). Судом досліджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на ім`я [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (т. І а.с.32-42). На ім`я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (т. І. а.с.40). Судом досліджено поземельну книгу 5910136300:09:017:0004, на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (т.І. а.с.191-197). 03 грудня 2019 року позивачка звернулась до [PERSON] листом з проханням забезпечити безперешкодне користування спільною дорогою - під`їздом та доступом до її господарських приміщень (т.ІІ а.с.41), що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON] 06.12.2019 (т.ІІ, а.с.41-зворот). 02 липня 2020 року на звернення [PERSON] від 07 червня 2020 року щодо правомірності надання у власність земельної ділянки громадянину [PERSON] у [ADDRESS] , Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надіслав повідомлення, в якому зазначив, що рішенням Сумської міської ради 29.11.2017 № 2844-МР гр. [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надано у власність земельну ділянку площею 0,0613 га з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку експерта № 2026 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою, проведеним дослідженням встановлено, що розташування меж земельної ділянки з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004, відповідно до даних фактичного використання (дані топографо-геодезичного знімання) не відповідає розташуванню меж досліджуваної земельної ділянки, відповідно до даних документів, що посвідчують право на земельну ділянку (дані Державного земельного кадастру). Відповідно до результатів проведеного дослідження, викладеного вище, встановлено, що фактичний порядок користування земельної ділянки з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004, не відповідає документам, що посвідчують право на дану земельну ділянку та вимогам ст. 79 Земельного кодексу України, п. 3.10 «Інструкції про встановлення відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» та п. 19 «Порядку проведення інвентаризації земель». Тобто, відповідно до листа Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 25.07.2019 № 948/08-01-20 (а.с. 10) та «Викопіювання з топографо-геодезичного плану території м. Суми, М 1:2000» (а.с. 9), первинна планувальна структура забудови кварталу між [ADDRESS] та 1-шим Парковим проїздом передбачала можливість спільного використання під`їзду до зблокованих господарських будівель. Також, надані матеріали «Технічної документації 2017» містять «Ситуаційний план розміщення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до «Ситуаційного плану» «Технічної документації 2017», земельна ділянка з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 з північного боку значиться розташованою до межі спільного під`їзду до зблокованих господарських будівель, що не відповідає фактичному використанню меж досліджуваної земельної ділянки. Земельна ділянка з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 має у своєму складі більшу частину площі спільного під`їзду до зблокованих господарських будівель суміжних домоволодінь за адресами: [ADDRESS] . На дослідження не надані та в матеріалах справи відсутні дані про вирішення питання спільного користування під`їздом до зблокованих господарських будівель. При цьому, в «Акті від 24 07 2017» (у складі «Технічної документації 2017») значиться у наявності підпис власника (Ведмеденко) суміжної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до даних «Технічної документації 2017», не передбачена можливість спільного використання зазначеного під`їзду до зблокованих господарських будівель суміжних домоволодінь за адресами: [ADDRESS] . Таким чином, проведеним дослідженням в межах наданих матеріалів, встановлено, що фактичне землекористування земельної ділянки площею 0,0613 га, кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , не відповідає наступному: - \~ \~ \~ \~розташуванню меж, визначених документами, що посвідчують право на дану земельну ділянку, що не відповідає вимогам ст. 79 Земельного кодексу України, п. 3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» та п 19 «Порядку проведення інвентаризації земель». - \~ \~ \~ \~розташуванню меж, визначених документацією із землеустрою, що не відповідає вимогам ст. 79 Земельного кодексу України, п. 3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» та п. 19 «Порядку проведення інвентаризації земель». При цьому, земельна ділянка з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 має у своєму складі більшу частину площі спільного під`їзду до зблокованих господарських будівель суміжних домоволодінь за адресами: [ADDRESS] . «Акт від 24.07.2017» (у складі «Технічної документації 2017») значиться підписаним власником (Ведмеденко) суміжної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . «Технічною документацією 2017» не передбачена можливість спільного використання зазначеного під`їзду до зблокованих господарських будівель суміжних домоволодінь за адресами: [ADDRESS] . На дослідження надано рішення 33 сесії 7 скликання Сумської міської ради від 29 листопада 2017 року № 2844-МР «Про надання земельних ділянок громадянам, які знаходяться у них в користуванні», відповідно до якого затверджена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надана у власність гр. [PERSON] земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, площею 0,0613 га (а.с. 131). Таким чином, досліджувана «Технічна документація 2017» набула статусу офіційного документу після затвердження в установленому порядку. Тому, подальше дослідження даної документації щодо її відповідності вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування проводиться станом на 29.11.2017. Проведеним аналізом встановлено, що за складом «Технічної документації 2017» відповідає вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій», окрім наступного: 1) \~ \~ \~ \~Відсутня довідка, що містить узагальнену інформацію про землі (території); 2) \~ \~ \~ \~Відсутні матеріали польових топографо-геодезичних робіт. Таким чином, проведеним дослідженням встановлено, що за складом «Технічна документація 2017» не відповідає вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій». Відповідно до аналізу даних досліджуваної «Технічної документації 2017» встановлено наступне. Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» має у наявності різні площі «подвір`я» земельної ділянки: 0,0450 га на плані та 0,0449 га в Переліку земельних угідь, що за змістом не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Загальна площа земельної ділянки 0,0613 га Кадастрового плану земельної ділянки «Технічної документації 2017» не відповідає сумі площ угідь 0,0612 у Переліку земельних угідь, що за змістом не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Відповідно до результатів дослідження по другому питанню встановлено наступне. Згідно з даними «Ситуаційного плану» «Технічної документації 2017», земельна ділянка з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 з північного боку значиться розташованою до межі спільного під`їзду до зблокованих господарських будівель, що не відповідає межі визначеною «Технічною документацією 2017» у Відомості про обчислення площі земельної ділянки та Кадастровому плані земельної ділянки, що за змістом не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» має у наявності різні площі «подвір`я» земельної ділянки: 0,0450 га на плані та 0,0449 га в Переліку земельних угідь, що за змістом не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Загальна площа земельної ділянки 0,0613 га Кадастрового плану земельної ділянки «Технічної документації 2017» не відповідає сумі площ угідь 0,0612 у Переліку земельних угідь, що за змістом не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Форма «Акту від 24.07.2017» за правилами оформлення не відповідає вимогам Додатку 2 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками». За результатами проведеного дослідження встановлено, що «Технічна документація 2017» не відповідає складу, змісту та правилам оформлення відповідної нормативно-технічної документації з питань здійснення землеустрою, а отже не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, зокрема: 1.За складом не відповідає вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій» у наступному: - \~ \~ \~ \~Відсутня довідка, що містить узагальнену інформацію про землі (території); - \~ \~ \~ \~Відсутні матеріали польових топографо-геодезичних робіт. 2. \~ \~ \~ \~За змістом не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у наступному: - \~ \~ \~ \~Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» має у наявності різні площі «подвір`я» земельної ділянки: 0,0450 га на плані та 0,0449 га в Переліку земельних угідь; - \~ \~ \~ \~Загальна площа земельної ділянки 0,0613 га Кадастрового плану земельної ділянки «Технічної документації 2017» не відповідає сумі площ угідь 0,0612 у Переліку земельних угідь; - Згідно з даними «Ситуаційного плану» «Технічної документації 2017», земельна ділянка з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 з північного боку значиться розташованою до межі спільного під`їзду до зблокованих господарських будівель, що не відповідає межі визначеною «Технічною документацією 2017» у Відомості про обчислення площі земельної ділянки та Кадастровому плані земельної ділянки. 3.За правилами оформлення не відповідає вимогам: - п.75 «Порядку ведення Державного земельного кадастру» у наступному: Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» не містить позначку Державного кадастрового реєстратора про проведення перевірки електронного документа та знесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; - \~ \~ \~ \~ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у наступному: \~ \~ \~ \~Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» має у наявності різні площі «подвір`я» земельної ділянки: 0,0450 та на плані та 0,0449 та в Переліку земельних Угідь; \~ \~ \~ \~Загальна площа земельної ділянки 0,0613 та Кадастрового плану земельної ділянки «Технічної документації 2017» не відповідає сумі площ угідь 0,0612 у Переліку земельних угідь; - \~ \~ \~ \~Додатку 2 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» у наступному: \~ \~ \~ \~Форма «Акту від 24.07.2017» не відповідає формі визначеною вимогами Додатку 2. Затвердження «Технічної документації 2017» відповідає вимогам ст. 122 Земельного кодексу України. Висновки: По першому питанню. Проведеним дослідженням, в межах наданих матеріалів, встановлено наступне. За результатами проведеного дослідження встановлено, що «Технічна документація 2017» не відповідає складу, змісту та правилам оформлення відповідної нормативно-технічної документації з питань здійснення землеустрою, а отже не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, зокрема: 1. \~ \~ \~ \~За складом не відповідає вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій» у наступному: - \~ \~ \~ \~Відсутня довідка, що містить узагальнену інформацію про землі (території); - \~ \~ \~ \~Відсутні матеріали польових топографо-геодезичних робіт. 2. \~ \~ \~ \~За змістом не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у наступному: - \~ \~ \~ \~Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» має у наявності різні площі «подвір`я» земельної ділянки: 0,0450 га на плані та 0,0449 га в Переліку земельних угідь; - \~ \~ \~ \~Загальна площа земельної ділянки 0,0613 га Кадастрового плану земельної ділянки «Технічної документації 2017» не відповідає сумі площ угідь 0,0612 у Переліку земельних угідь; - \~ \~ \~ \~Згідно з даними «Ситуаційного плану» «Технічної документації 2017», земельна ділянка з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 з північного боку значиться розташованою до межі спільного під`їзду до зблокованих господарських будівель, що не відповідає межі визначеною «Технічною документацією 2017» у Відомості про обчислення площі земельної ділянки та Кадастровому плані земельної ділянки. 3. \~ \~ \~ \~За правилами оформлення не відповідає вимогам: - \~ \~ \~ \~п.75 «Порядку ведення Державного земельного кадастру» у наступному: Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» не містить позначку Державного кадастрового реєстратора про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; - \~ \~ \~ \~ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у наступному: \~ \~ \~ \~Кадастровий план земельної ділянки «Технічної документації 2017» має у наявності різні площі «подвір`я» земельної ділянки: 0,0450 га на плані та 0,0449 га в Переліку земельних угідь; \~ \~ \~ \~Загальна площа земельної ділянки 0,0613 га Кадастрового плану земельної ділянки «Технічної документації 2017» не відповідає сумі площ угідь 0,0612 у Переліку земельних угідь; - \~ \~ \~ \~Додатку 2 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» у наступному: Форма «Акту від 24.07.2017» не відповідає формі визначеною вимогами Додатку 2. Затвердження «Технічної документації 2017» відповідає вимогам ст. 122 Земельного кодексу України. По другому питанню: Проведеним дослідженням в межах наданих матеріалів, встановлено, що фактичне землекористування земельної ділянки площею 0,0613 га, кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , не відповідає наступному: - розташуванню меж, визначених документами, що посвідчують право на дану земельну ділянку, що не відповідає вимогам ст. 79 Земельного кодексу України, п. 3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» та п. 19 «Порядку проведення інвентаризації земель». - розташуванню меж, визначених документацією із землеустрою, що не відповідає вимогам ст. 79 Земельного кодексу України, п. 3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» та п. 19 «Порядку проведення інвентаризації земель». При цьому, земельна ділянка з кадастровим номером 5910136300:09:017:0004 має у своєму складі більшу частину площі спільного під`їзду до зблокованих господарських будівель суміжних домоволодінь за адресами: [ADDRESS] . Акт про встановлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приймання-передачі межових знаків на зберігання гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), [ADDRESS] , від 24.07.2017 (у складі «Технічної документації 2017») значиться підписаним власником (Ведмеденко) суміжної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . «Технічною документацією 2017» не передбачена можливість спільного використання зазначеного під`їзду до зблокованих господарських будівель суміжних домоволодінь за адресами: [ADDRESS] (т. І а.с. 208-227). Відповідно до ч. 8 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється без надання дозволу органів місцевого самоврядування у разі передачі у власність чи користування земельної ділянки комунальної власності» на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано. Така технічна документація розробляється па замовлення власника житлового будинку. У технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), яку затверджувала Сумська міська рада міститься інформація про житловий будинок у [ADDRESS] , який належить гр. [PERSON] (номер запису про право власності 21276377від 05.07.2017). Згідно ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується органами місцевого самоврядування у разі якщо земельна ділянка перебуває у комунальній власності. Також, відповідно до ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією (т.ІІ, а.с.42). 02 липня 2020 року Головним управліннямДержгеокадастру у Сумській області на адресу [PERSON] надіслано повідомлення, в якому зазначено, що ст. ст. 12, 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України визначені права міських рад стосовно передачі земельних ділянок у власність та процедура їх відведення. Відповідно до ч. 2 ст. 118 цього кодексу рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Погодження органами архітектури технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) чинним законодавством не передбачено. Додатково проінформовано, що відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. (т.ІІ, а.с.43). З копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] було встановлено 2 групу інвалідності (т.ІІ, а.с.43-зворот). 13 червня 2019 року на запит [PERSON] щодо надання медичної інформації, КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» надала інформацію про те, що згідно записів в медичній карті амбулаторного хворого №05-1528, громадянин [PERSON] , 1927року народження, який проживав за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] , являвся інвалідом війті ІІ групи. Знаходився під диспансерним наглядом у лікаря-терапевта дільничного з діагнозом: церебральний атеросклероз. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ с. -змішаного генезу (судинного, вертеброгенного, атеросклеротичного), стадія субкомпенсації з вираженим вестибуло-атактичним синдромом. Ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія напруги. Дифузний кардіосклероз. СН II А, ФК2. Церебральна артеріальна гіпертензія ІІ ст, ризик 4. Згідно протоколу засідання ЛКК від 04 серпня 2015року №136, за станом здоров`я потребував постійного стороннього догляду та був нездатний до самообслуговування безтерміново (т. ІІ а.с.44). З копії свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] , та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] свідоцтво видане згідно з розпорядженням міськвиконкому від 28 грудня 1993 року № 2608 (т. ІІ а.с.45). На ім`я [PERSON] та членів його сім`ї виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (т.ІІ, а.с.41-49). Судом оглянуто роздруківки фотокарток (т.ІІ, а.с.47-49). Відповідно частини частин першої - другої\~\~статті 116\~ЗК України (тут і далі в редакції, яка діяла станом на дату прийняття оспорюваного рішення Сумської міської ради) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів\~місцевого самоврядування\~\~в\~ межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з частинами шостою-сьомою\~статті 118 ЗК України\~громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для\~\~ ведення\~\~ фермерського\~\~ господарства,\~\~ ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва\~\~ і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна\~\~ ділянка),\~\~ індивідуального\~\~ дачного\~\~ будівництва, будівництва\~\~ індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Згідно із частиною другою\~статті 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини другої\~статті 95 ЗК України\~порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно зі\~статтею 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частини першої\~статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданої органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частини першої\~статті 393 ЦК України\~правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає\~законові\~і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Отже, недійсним у судовому порядку може бути визнано акт (рішення) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, якщо він не відповідає вимогам законодавства та (або) визначеній\~законом\~компетенції органу, який видав акт (рішення), але при цьому обов`язковою умовою для визнання акту недійсним є порушення в зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних\~законом\~інтересів позивача. В силу\~статті 41 Конституції України,\~статті 90 ЗК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власники земельних ділянок мають право продавати, іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, самостійно господарювати на своїй землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом. Згідно зі статтями\~152,\~153,\~155 ЗК України\~власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених\~Земельним кодексом\~та іншими Законами України. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосуванням інших, передбачених\~Законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені\~законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із\~закону\~або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 42 ЗК України у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об`єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Відповідно до вимог частин першої, другої\~статті 118 ЗК України\~громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статті 122 цього кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У\~статті 106 ЗК України\~передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. На виконання\~статті 106 ЗК України\~наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. У пункті 3.13. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18 травня 2010 року № 376 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Аналіз вказаних норм свідчить, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час судового розгляду встановлено, що у попередніх власників квартири [ADDRESS] проїзду право користування земельною ділянкою не встановлювалось, межі ділянки не визначались. Право власності на квартиру у [PERSON] та членів його сім`ї виникло внаслідок приватизації ними квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 січня 1994 року. У цьому ж свідоцтві зазначений склад приватизованого майна, як і у технічному паспорті, виготовленому у 1993 році - квартира. З огляду на те, що позивачка набула право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] 22 березня 2019 року та станом на час прийняття оскаржуваного рішення не набула у власність чи у постійне користування земельну ділянку, на якій розташований цей будинок і яка необхідна для його обслуговування, суд приходить до висновку про недоведеність посилань позивачки на порушення її прав оскаржуваним рішенням Сумською міською радою № 2844-МР від 29 листопада 2017 року. На момент ухвалення оспорюваного рішення Сумської міської ради 29 листопада 2017 року права позивачки як власника квартири [ADDRESS] , не порушувались, оскільки вона таке право набула лише у 2019 році. Звертаючись до суду з позовом, позивачка не довів належними і допустимими доказами порушення її прав, свобод та інтересів на час прийняття рішення про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, також як і не наведено обставин, які б свідчили про помилковість прийнятого відповідачем рішення, який є предметом оскарження. Таким чином відповідачі не могли порушити жодних прав позивачки самим фактом належності [PERSON] земельної ділянки площею 0,0613га кадастровий номер 5910136300:09:017:0004 та будинку за адресою [ADDRESS] . Задоволення вимог позивачки може призвести до порушення права [PERSON] як власника зазначеної земельної ділянки. Крім того, за розумної обачності позивачка як майбутній власник квартири у житловому будинку на етапі укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , не була позбавлена можливості перевірити правовстановлюючі документи на земельну ділянку про яку, як вона стверджує, вказували попередні власники щодо перебування у спільному користуванні з відповідачем [PERSON] , зокрема: державний акт на право приватної власності - у випадках, коли земельна ділянка є у власності осіб; договір оренди землі - якщо ділянка перебуває в тимчасовому користуванні; державний акт на право постійного користування землею тощо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів для визнання незаконним та скасування п. 5 Додатку до рішення Сумської міської ради VII скликання ХХХІІІ сесії №2844-МР від 29 листопада 2017 року «Про надання у власність земельних ділянок громадянам. які знаходяться у них в користуванні» в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0613 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136300:09:017:0004, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. З огляду на те, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки та права власності на земельну ділянку є похідними від позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради №2844-МР від 29 листопада 2017 року, стосовно якої суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні, також у задоволенні вказаних позовні вимог необхідно відмовити. На підставі вищенаведеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: dismissed