Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 849915865 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV66ZQ7. На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також додаткових угод № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 від 31 грудня 2022 року та № 32 від 31 грудня 2023 року, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прийняло належне ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право вимоги за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року на загальну суму 32449 грн. Відповідно до договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, а також додаткових угод № 2 від 3 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року, укладених між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло належне ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року на загальну суму 35396,14 грн. 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належне ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року на загальну суму 35396,14 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором 849915865 від 11 червня 2021 року у сумі 35396,14 грн.; - понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без їх участі, позов задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю, просив відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а також наступного договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, його грошові зобов`язання за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року ще не існували, а тому не могли бути відступлені від первісного кредитора іншим кредиторам. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 11 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 849915865 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 17500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Кредит надано строком на 126 днів, дисконтна процентна ставка 0,69 % в день, базова процентна ставка 1,30 %\~ в день. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV66ZQ7.\~ Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним договором, унаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунків, наданих позивачем, становить 35396,14 грн., з якої 16192,74 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 19203,40 грн. заборгованість за відсотками. Інші відомості щодо розміру заборгованості в матеріалах справи відсутні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату і на умовах, визначених договором. Відповідно до п.1.3 вказаного договору факторингу, під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Таким чином, договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним, є в тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому, перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме, у реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року. Також сторони дійшли згоди викласти текст вказаного договору факторингу у новій редакції, проте, його дата укладення залишена, як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 було продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2023 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 151 від 14 вересня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон плюс» передано право вимоги до відповідача за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року на загальну суму 32449 грн. 5 серпня 2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 4 серпня 2021 року, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату і на умовах, визначених договором. Відповідно до п.1.3 вказаного договору факторингу, під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Таким чином, договором факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року встановлено, що предметом відступлення за ним, є в тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому, перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме, у реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу. 3 серпня 2021 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін. 30 грудня 2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали додаткову угоду № 3 до договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 30 грудня 2024 року. При цьому, інші умови договору залишились без змін. Предметом договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 5 серпня 2020 року (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передано право вимоги до відповідача за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року на загальну суму 35396,14 грн. 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняло належне ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року на загальну суму 35396,14 грн. На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договору не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цим договором у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню сума боргу визначена позивачем при зверненні до суду. Доводи відповідача про те, що грошові зобов`язання за кредитним договором № 849915865 від 11 червня 2021 року не існували на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а тому не могли бути відступлені від первісного кредитора новому кредитору, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. Укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до виникнення кредитних правовідносин із відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 849915865 від 11 червня 2021 року було передано ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі реєстрів, які оформлені належним чином та є додатками до договорів факторингу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., оскільки їх понесення позивачем підтверджується матеріалами справи. Відповідачем не подано клопотанням про зменшити розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не доведено неспівмірності цих витрат, а тому суд не вбачає підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved