Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-27 00:00:00

Позиції сторін Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у серпні 2025 року звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.05.2025 у справі №588/2369/24 за [PERSON] визнано право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] той же час, згідно державного акту серії Р3 № 741967, виданого на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Мащанської сільської ради народних депутатів від 19.07.2002 року, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0941 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] , належні на праві приватної власності [PERSON] . Після смерті [PERSON] [INFO] , указане домоволодіння було продано її сином [PERSON] громадянину [PERSON] , що підтверджується розпискою та довідкою Мащанської сільської ради від 21.10.2011 №132, який у свою чергу на підставі розписки продав [PERSON] . Разом з тим, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за №76/2003 та 23.01.2006 року та 17.09.2009 року видані свідоцтва про право на спадщину, які зберігаються в Сумському обласному державному нотаріальному архіві, що було встановлено вищевказаним рішенням суду. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.02.1992 [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки [PERSON] . У 2018 році позивачка змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 14.11.2018 виконавчим комітетом Мащанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд: визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 25.09.2025. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.10.2025. Представник позивачки [PERSON] подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини пов`язані зі спорами про право власності, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21.05.2025 у справі № 588/2369/24 за [PERSON] визнано право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-8). На підставі вказаного договору купівлі-продажу за позивачем було зареєстровано право власності в Охтирському МБТІ (а.с. 9-17). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №741967, земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, будівель і споруд площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0941 га розташовані на території [ADDRESS] були передані у власність [PERSON] (а.с. 18-18зв). Після смерті [PERSON] указане домоволодіння було продано її сином [PERSON] громадянину [PERSON] , що підтверджується розпискою та довідкою Мащанської сільської ради від 21.10.2011 №132 (а.с. 8, 15), який у свою чергу на підставі розписки продав [PERSON] (а.с. 19, 20). Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру за №81024160, 81024179 від 02.05.2025, наданих завідувачем Другої охтирської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Воропай В.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за № 76/2003 та 23.01.2006 та 17.09.2009 видані свідоцтва про право на спадщину, які зберігаються в Сумському обласному державному нотаріальному архіві та посвідчено заповіти від імені померлої (а.с. 22-25). Згідно інформації наданої Сумським обласним державним нотаріальним архівом вбачається, що все майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що [PERSON] за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 26-34). Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1,2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено: якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно частини 2 статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини 1 статті 30 ЗК України, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Аналогічні позиції щодо переходу права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю і споруду містяться в чинному ЗК України та ЦК України. Зокрема, згідно частини 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Отже, при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що норма частини 1статті 30 ЗК України, в редакції станом на 16.05.2000, як і чинна норма частини 1 статті 120 ЗК України та частина 1 статті 377 ЦК закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 4 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, від 5 грудня 2018 року у справі №713/1817/16-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17. Враховуючи установлені судом обставини про те, що позивачка придбав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований на земельній ділянці, що належала відповідачу [PERSON] після смерті [PERSON] , тому суд вважає за необхідне, з метою захисту прав позивачки, визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. Визнання права власності не порушить права та інтереси інших осіб, інтересів держави та не суперечитиме чинному законодавству. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved