Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.10.2024 о 13:15 в м. Києві на проспекті Берестейському, 74, водій [PERSON] , [INFO] , керуючи транспортним засобом «СІТРОЕН», д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , який за інерцією здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Власницею автомобіля HYUNDAI Elantra [NUMBER] є позивачка [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду міста Києві від 06.11.2024 року у справі № 761/39891/24 відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до Звіту № 29/85.11.24 про оцінку вартості матеріального збитку від 10.11.2024 року вартість матеріального збитку у результаті ДТП становить 424 843,65 грн. Таким чином, у зв`язку з порушенням ПДР відповідач заподіяв позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 287 204,83 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до полісу № 222454017 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі заяви позивача про відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатила позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика в розмірі 160 000 гривень. Оскільки виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 127 204 грн 83 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою. 25.07.2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. У встановлені судом строки відповідач відзив на позов не подав. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду міста Києві від 06.11.2024 року у справі № 761/39891/24 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення, що підтверджується копією постанови. Відповідно до ч.6 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб марки HYUNDAI Elantra [NUMBER] , який належить [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до Звіту № 29/85.11.24 про оцінку вартості матеріального збитку від 10.11.2024 року вартість матеріального збитку у результаті ДТП становить 424 843,65 грн., вартість відновлювального ремонту- 287204,83 грн. Згідно із Звітом про оцінку колісного транспортного засобу № 29/85.01.25 від 08.01.2025 року, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу склала 137 638,82 грн. Таким чином, у зв`язку з порушенням ПДР відповідач заподіяв позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 287 204,83 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до полісу № 222454017 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі заяви позивача про відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатила позивачу страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика в розмірі 160 000 гривень. Оскільки виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, позивачка просить відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 127 204 грн 83 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом положень ст. 1188 ч. 1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ст.22 Закону України № 1961-IX від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-IX від 21.05.2024 року у новій редакції набрав чинності 01.01.2025 року), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника». Отже, касаційний суд акцентує увагу, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах такої різниці. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або у разі, коли розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Оскільки ліміт відповідальності страховика відповідно до полісу № 222454017 становить 160 000 грн., розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а відтак із відповідача як з винної особи підлягає стягненню потерпілому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вина відповідача як водія транспортного засобу, який вчинив ДТП, встановлена постановою Шевченківського районного суду міста Києві від 06.11.2024 року у справі № 761/39891/24, а відтак він як особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. За таких обставин суд вважає за необхідне позов про стягнення майнової шкоди задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 127 204 грн.83 коп. майнової шкоди. Частиною першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір та понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 272, 05 грн. Згідно з п. 2 ч. 2 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 6ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. На підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням оцінювача, надано Договір про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 30.10.2024 року № 29/85.11.24; Звіту № 29/85.11.24 від 10.11.2024; про оцінку вартості матеріального збитку від 08.01.2025 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 29/85.11.24 від 10.11.2024 року про оплату послуг експерта ФОП [PERSON] в розмірі 5000 грн. за проведення експертизи. Суд вважає, що сплачені позивачкою кошти в сумі 5000 грн. за проведення експертизи підлягають стягненню із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved