Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Керівник Диканської окружної прокуратури звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до громадянина російської федерації [PERSON] про конфіскацію належної останньому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,3206 га, розташованої на території Диканської територіальної громади Полтавської області. Позов обґрунтовано тим, що громадянин російської федерації [PERSON] , в порядку спадкування набув право власності на земельну частку (пай) площею 3,22 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Диканської територіальної громади Полтавської області. В подальшому, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом відповідачу [PERSON] видано державний акт серії ЯЖ №354211 від 05.05.2008 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5321084001:01:001:0010, площею 0,3206 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка сільськогосподарського призначення перебуває на праві приватної власності у громадянина російської федерації [PERSON] . Відповідач, у порушення законодавства України, не виконав покладений на нього обов`язок щодо відчуження земельної ділянки. Перебування вказаної земельної ділянки у власності іноземця порушує вимоги ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України, а відтак право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації. Ухвалою судді від 13.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Від представника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшли письмові пояснення, в яких Головне управління погоджується з викладеними у позовній заяві поясненнями та обставинами щодо факту порушення відповідачем чинного законодавства України та підтримує позовні вимоги. Прокурор Диканської окружної прокуратури Мальцева І.В. в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на мотиви викладені в ньому та просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник позивача Головного управління Держгеокадастру у\~Полтавській області Лузіна К.В. у судовому засіданні позов прокурора в інтересах ГУ Держгеокадастру в Полтавській області підтримала та просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до суду повторно не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином на сайті Диканського районного суду Полтавської області, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, тому суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення прокурора, представника ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що громадянин російської федерації [PERSON] після смерті [INFO] матері [PERSON] успадкував, зокрема, земельну частку (пай) площею 3,22 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Надеждинської сільської ради Диканського району, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАК №929166, виданого 07 серпня 2003 року державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори Хіцан Т.В. (44-45). \~ \~ \~ \~На замовлення [PERSON] приватним підприємством "Зем-Проект" у 2007 році розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право [PERSON] , зокрема, на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] (а.с. 31-36). \~ \~ \~ \~В подальшому, відділом земельних ресурсів у Диканському районі відповідачу [PERSON] видано державний акт серії ЯЖ № 354211 від 05.05.2008 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5321084001:01:001:0010, площею 0,32 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 23-24). \~ \~ \~ \~Вказане підтверджується інформацією про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Так, згідно інформації з вказаного реєстру земельна ділянка з кадастровим номером 5321084001:01:001:0010, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», площею 0,3206 га належить на праві власності [PERSON] , громадянину російської федерації, документ, що є підставою виникнення права свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом 07.08.2003 (а.с. 26-29). У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 5321084001:01:001:0010 не зареєстрована (а.с.25). Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області № 5301.14-1388/53.1-25 від 28.02.2025 відомості про наявність громадянства України, оформлення набуття громадянства України компетентними органами на території Полтавської області щодо [PERSON] , [INFO] , відсутні (а.с. 50). Таким чином, іноземець [PERSON] у 2003 році в порядку спадкування набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно її не відчужив. Статтею 131-1\~Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У зв`язку з тим, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як орган який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель і відповідно до положень ст.145\~Земельного кодексу\~України наділений правом на подання позовів про конфіскацію земельної ділянки, на лист прокурора про виявлені порушення із вимогою вжити заходів щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку, повідомило про неподання позову щодо усунення даних порушень у зв`язку з відсутністю коштів та відсутності заперечень проти звернення з позовом органами прокуратури, станом на день надходження даного позову до суду самостійно не реалізувало своє процесуальне право, то відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.\~56\~ЦПК України є всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Статтями 13, 14\~Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. При цьому, за змістом положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321\~ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями визначені нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України. Відповідно до чч. 1, 2 ст.\~38\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно ч.1 ст. 39 даного Закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до ч. 2 ст.\~373\~ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст.\~374\~ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Згідно п. а ч.1 ст.\~80\~Земельного кодексу\~України суб`єктами права власності на землі приватної власності є громадяни та юридичні особи. Частинами 2, 3 ст. 81 ЗК України передбачено право іноземців набувати у власність земельні ділянки, зокрема у разі прийняття спадщини, проте щодо ділянок сільськогосподарського призначення таке право відсутнє. Крім того, ч. 1 ст. 130 ЗК України визначені суб`єкти, які можуть набувати право власності на землі сільськогосподарського призначення, серед яких іноземці відсутні. Водночас ч. 4 ст. 80 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Пунктом 10 ч. 1 ст.\~346\~ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Статтею 378\~ЦК України передбачено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до п. д ч. 1 ст.\~140\~ЗК України підставою припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду. Згідно п. в ч.1 ст.\~143\~ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку у разі конфіскації земельної ділянки здійснюється у судовому порядку. Частинами 1, 2 ст.\~145\~ЗК України визначено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Відповідно до ст.\~354\~ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Отже, оскільки відповідач [PERSON] , будучи іноземним громадянином, в порушення вимог законодавства України упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, добровільно її не відчужив, право власності на земельну ділянку підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду, а позов - задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved