Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] до Верхньорогачицької селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області про визнання права власності. Позов обґрунтований тим, що на підставі договіру купівлі-продажу від 06.07.1993, який посвідчений державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори Руссол В.І., зареєстровано в реєстрі за №620, позивачу [PERSON] на\~праві приватної\~власностіналежить житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею - 71,4 кв. м, житловою площею - 42,7 кв.м. Як вбачається з технічного паспорту, житловий будинок садибного типу загальною площею - 71,4 кв.м: кількість поверхів, од. - 1; житловою площею - 42,7 кв. м: кількість житлових кімнат,од 3, висота будівлі,м 3, об`єм, м3 274, допоміжна площа - 28.7. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач був змушений переміститись з місця свого проживання у м. Одеса та на теперішній час є внутрішньо переміщеними особами. Позивачу відомо, що внаслідок воєнних дій його житловий будинок був пошкоджений. Оцінити характер та обсяг наявних пошкоджень будинка на теперішній час не вбачається можливим з огляду на відсутність у позивача спеціальних знань, а також беручи до уваги безпекову ситуацію, що має місце у с-щі Верхній Рогачик Каховського району Херсонської області. 23 лютого 2023 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України». Зазначений закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна. Постановами Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 та від 30.05.2023 № 600 затверджені відповідні порядки, якими деталізовані та впроваджуються механізми, визначені положеннями закону про компенсацію. Однією з обов`язкових умов отримання компенсації за пошкоджене житло згідно цих положень є наявність відомостей про пошкоджений об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будучи потенційним отримувачем компенсації для відновлення свого житлового будинку, пошкодженого внаслідок бойових дій, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, 25.02.2025 позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію прав до державного реєстратора прав на нерухоме майно Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, Антоненко І. О. Однак, рішенням державного реєстратора №77582104 від 03 березня 2025 року відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те, що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано до 01 січня 2013 року. Зазначене рішення унеможливлює отримання в майбутньому позивачу компенсації для відновлення свого будинку, а також позбавляє можливості розпоряджатися своїм майном. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на житловий будинок, позивач вимушений звертатися з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У зв`язку з викладеним, представник позивача просила визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа будинку 71,4 кв.м, житлова площа 42,7 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Верхньорогачицької селищної військової адміністрації Каховського району Херсонської області у судове засідання не з`явився. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 27.05.2025 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 25.07.2025 винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Фактичні обставини, які встановив суд. На підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1993, який посвідчений державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори Руссол В.І.,зареєстровано в реєстрі за №620, позивачу [PERSON] на\~праві приватної\~власностіналежить житловий будинок по [ADDRESS] , загальною площею - 71,4 кв. м, житловою площею - 42,7 кв. м (а. с. 12-13). На правовстановлюючому документі Каховським бюро технічної інвентаризації вчинений реєстраційний напис, про те, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований Каховським ДБТІ на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1993 посвідчений державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори №620 та записаний у реєстрову книгу за № 10/214 (а. с. 14). За технічним паспортом, житловий будинок садибного типу загальною площею - 71,4 кв.м: кількість поверхів, од. - 1; житловою площею - 42,7 кв. м: кількість житлових кімнат,од 3, висота будівлі, м 3, об`єм, м3 274, допоміжна площа - 28.7 (а. а. 15-20). За довідкою від 02.08.2024 №5138-5003387165, [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа; місце реєстрації значиться: будинок [ADDRESS] 9 (а. с. 33). Рішенням №73835192 від 26.06.2024, державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] відмовив у проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку з неусуненням обставин, що були підставою для прийняття рішення для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а. с. 20). Рішенням №77582104 від 03.03.2025, державний реєстратор прав на нерухоме майно Антоненко Інна Олександрівна, Красносільська сільська рада Одеського району Одеської області, розглянувши заву від 25.02.2025 за реєстраційним номером 65459085, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: не отримання від органів БТІ інформації про зареєстровані права, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, відсутність можливості надання підтвердження реєстрації права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 29). Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, власник не зобов`язаний у кожному випадку доводити іншим особам правомірність набуття права власності на належне йому майно. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності. Відповідну правову позицію викладено: у постановах ВП ВС: від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 05.06.2019 у справі № 392/1829/17, у постанові об`єднаної палати КГС ВС: від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, у постановах КГС ВС: від 29.08.2019 у справі № 910/10984/18, від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19. Так, документом, який посвідчує право власності на житловий будинок до 01 січня 2013 року є договір купівлі-продажу, видане до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією. Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України №1952-IV, будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації, відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно,що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст.\~28 цього Закону. До запровадження в Україні електронної системи - Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності, що здійснювалася на паперових носіях (реєстраційних книгах, архівних/реєстраційних справах) проводилася БТІ. Отже, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідну правову позицію викладено в постановах КГС ВС: від 05.09.2019 у справі № 921/320/18, від 22.05.2019 у справі № 918/410/18, від 20.05.2020 у справі № 911/1603/19. Для реєстрації об`єкту нерухомого майна, державна реєстрація яких була проведена до 1 січня 2013 року, необхідно отримувати інформаційну довідку БТІ. Відсутність довідки Комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] унеможливлює проведення реєстраційних дій реєстратором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зроблено висновки про те, що «з урахуванням специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, крім судового, шляху відновлення порушеного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц «Щодо ефективного способу захисту прав покупця (інвестора) у разі порушення продавцем умов договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з передачі усіх необхідних документів для оформлення права власності на це майно»). Висновки суду. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилалася, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Право власності позивача [PERSON] підтверджено договором купівлі-продажу від 06.07.1993, який посвідчений державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори; реєстраційним посвідченням, про те, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований Каховським ДБТІ на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.1993 посвідчений державним нотаріусом Верхньорогачицької державної нотаріальної контори №620 та записаний у реєстрову книгу за № 10/214. Отже, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , загальна площа житлового будинку - 71,4 кв.м, житлова площа - 42,7 кв.м. Право власності позивача виникло до 1 січня 2013 року, отже на момент виникнення такого права діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Для реєстрації права власності, зокрема внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивача необхідна довідка коммунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, реєстри якого залишилися на ТОТ. З огляду на викладене, а також беручи до уваги, що позивач має труднощі в реалізації своїх прав, в поза судовому провадженні врегулювати спір неможливо, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved