Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-20 00:00:00

[PERSON] у січні 2025р. звернулась до суду з позовом, в якому просила: - визнати батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] ; - виключити з актового запису № 285 від 29.08.2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , виданий Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відомості про [PERSON] , як батька дитини; - внести зміни до актового запису № 285 від 29.08.2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , виданий Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому відомості про батька вказати [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису № 285 від 29.08.2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , виданий Селидівським міським відділом державної ресстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якому у графі "відомості про дитину" змінити по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище - з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період 2015-2016рр. позивачка з [PERSON] проживали сім`єю без реєстрації шлюбу, від якого [INFO] народилась донька [PERSON] . Батьком дитини було записано згідно ст. 135 СК України [PERSON] , який насправді не є її біологічним батьком. У зв`язку із наявністю підстав вважати, що батько [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] просить вимоги позовної заяви задовольнити. У відзиві представник відповідача вказує, що [PERSON] дійсно проживав з позивачкою певний період та припускає, що [PERSON] може бути його донькою, однак станом на дату подання відзиву такого факту не визнає. На думку відповідача, для з`ясування обставин справи є необхідність у проведенні молекулярно-генетичної експертизи. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 01.04.2025р. у даній справі призначено судову молекулярно - генетичну експертизу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] вказала, що після отримання результатів експертизи [PERSON] підтримує позовні вимоги. Від представника третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02.09.2025р. надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00017094683 від 13.09.2016р. вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Відомості про батька записано відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с. 11). Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду № 47793 від 05.05.2025р. ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999% (а.с. 81-100). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, cуд зазначає наступне. Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Приписами ч.1 ст.126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Нормами ст.128 СК України також передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Cправи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.2.13.1 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Вбачається, що позов про визнання батьківства пред`явлено матірю дитини - [PERSON] в порядку ст.128 СК України, оскільки запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду № 47793 від 05.05.2025р. ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999% (а.с. 81-100). Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову та наявний в матеріалах справи висновок молекулярно - генетичної експертизи № 47793 від 05.05.2025р., який є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, суд вважає доведеним батьківство [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , а тому позов у частині визнання батьківства підлягає до задоволення. Разом з тим, враховуючи зміст ст. 134 СК України, положення п.2.13.1 та п.2.16.4 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, слід внести зміни до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України. Одночасно не підлягає до задоволення вимога позивача про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини, як така що не відповідає вимогам ст.136 СК України, якою передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи зазначене позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial