Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

15.05.2025 року [PERSON] , в особі представника Павчука С.І., звернувся з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив визнати недієздатною свою матір [PERSON] , [INFO] , яка страждає хронічним психічним захворюванням та призначити його опікуном останньої. Ухвалою судді від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд, доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правової допомоги призначити [PERSON] , [INFO] адвоката. Ухвалою суду від 02.06.2025 року провадження по справі було зупинено у зв`язку з призначенням судово-психіатричної експертизи, на час проведення експертизи. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 22.09.2025 року провадження у справі відновлено. Заявник в судове засідання не з`явився, свої інтереси довірив представляти адвокату Павчуку С.І. Представник заявника адвокат Павчук С.І. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. \~ \~ \~ \~ Представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Данищук В.В. в судовому засіданні просив задовольнити заяву в повному обсязі оскільки це відповідає інтересам [PERSON] . Заслухавши представника заявника, адвоката заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, входячи з наступного. Відповідно до ч.3\~ст.296 ЦПК України,\~заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , а отже є родичем. Заявник [PERSON] фактично проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю (а.с.11). Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , хворіє на виражену атеросклеротичну деменцію з психотичними включеннями, потребує стороннього догляду (а.с.14). Відповідно до ч.1\~ст.39 ЦК України,\~суд може визнати фізичну особу недієздатною якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1153 від 25.07.2025 року, [PERSON] , [INFO] , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі атеросклеротичної деменції та в силу наявного хронічного психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, брати особисту участь в судових засіданнях та надавати пояснення по суті справи (а.с.61-62). З урахуванням наведених обставин, зважаючи на наявність у [PERSON] , [INFO] , хронічного психічного захворювання, внаслідок якого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для визнання її недієздатною. Відповідно до ч.1\~ст.300 ЦПК України,\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклування чи опікуна. За ч.1\~ст.60 ЦК України,\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України). Встановивши, що [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічне психічне захворювання, внаслідок чого позбавлена можливості у належний спосіб здійснювати захист своїх особистих прав та інтересів, суд приходить до висновку, що вона потребує опіки. Відповідно до ст.62\~ЦК України,\~опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. За приписами\~ст.63 ЦК України,\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При цьому, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Опікун зобов`язаний \~дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного (ч.ч.1, 3, 4 ст.67 ЦК України). За поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 13.05.2025 року, [PERSON] , [INFO] , за своїм віком, особистими якостями та станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим орган опіки та піклування вважає доцільним призначення його опікуном над матір`ю. Аналізуючи подання органу опіки та піклування суд звертає увагу, що воно містить висновок про необхідність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] без достатньої аргументації такого висновку, через що він не може бути прийнятий судом. Так, згідно відповіді від 30.09.2025 [INFO] №6/4484 від 20.04.2025 [PERSON] був мобілізований до військової частини [NUMBER] . Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України). Як встановлено судом, на момент звернення до суду та на момент розгляду справи [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Вказані обставини унеможливлюють фактичне виконання [PERSON] обов`язків як опікуна. Реалізація права [PERSON] бути опікуном недієздатної матері можлива лише за умови звільнення з військової служби. Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 червня 2024 року в справі №742/887/23, від 27 лютого 2025 №344/2344/24. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17. Ухвалюючи рішення про доцільність призначення опікуном недієздатного особи чоловічої статі призовного віку, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст.65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, орган опіки та піклування не з`ясував усі обставини та можливість зловживань в цьому напрямку, та належним чином не мотивував свій висновок. Крім того, подання не містить зазначення про особисті стосунки між потенційним опікуном та підопічною, відомостей щодо позбавлення батьківських прав заявника, а містить лише формальне посилання на те, що [PERSON] є єдиним кандидатом в опікуни і може виконувати обов`язки опікуна. В той же час з матеріалів справи вбачається та у поданні зазначено що у [PERSON] є син [PERSON] , який нібито багато років проживає за межами України. Але, за відомостями з Єдиного Державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване в селі Шишківці Кіцманського району Чернівецької області, в той час коли доказів того що [PERSON] має постійне місце проживання в іншій країні або місце роботи за межами України суду не надано; за інформацією Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №716/884/25/6683/2025 від 24.09.2025 відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином [PERSON] , [INFO] в період з 01.01.2022 по 30.09.2025 в базі даних не виявлено (а.с.79). В матеріалах справи є заява [PERSON] про відмову від опіки над матір`ю, мотивована тим, що він проживає за межами України та довіряє виконання цього обов`язку брату [PERSON] заявнику у справі. Проте, на переконання суду органом опіки та піклування не з`ясовано походження заяви [PERSON] про відмову від здійснення опіки над матір`ю, поданою нібито особисто, за умови перебування [PERSON] за межами України. Крім того, відмова сина від піклування про матір, прояв турботи про неї та надання допомоги, за наявності у неї хронічного психічного захворювання, взагалі суперечить положенням ст.172 СК України. Таким чином, дані про неможливість виконування [PERSON] над матір`ю [PERSON] органом опіки та піклування не з`ясовані. Отже, не виключається, що у [PERSON] є інші родичі (син [PERSON] ), які можуть бути опікунами, в той час коли заявник [PERSON] з 20.04.2025 призваний за мобілізацією та проходить військову службу (на час розгляду справи), що унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна. Враховуючи викладене, заяву [PERSON] про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначення опікуна слід задовольнити частково: заяву в частині визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною особою задовольнити, в задоволенні заяви про призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] , відмовити, тимчасово поклавши обов`язки опікуна на орган опіки та піклування за місцем проживання останньої. Водночас, слід зазначити, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не може перевищувати двох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial