Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-23 00:00:00

1. Вказана цивільна справа ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 27.05.2025 згідно ст.31 ЦПК України передана за підсудністю на розгляд до Мостиського районного суду Львівської області та надійшла до суду 16.06.2025. 2.\~Представник позивача\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ПРОЦЕНТ» \~Руденко К.В.\~через систему\~"Електронний\~суд"\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 08.01.2024\~ між\~ТОВ «ФК\~«ПРОЦЕНТ» та\~ [PERSON] \~укладенокредитний договір № 4813-2988-1 в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 476280 направлявся відповідачу 08.01.2024 року о 11:19:20 год. шляхом надіслання на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений в кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 08.01.2024 року о 11:19:49 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 476280 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. 3. Відповідач відповідно до умов кредитного договору отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн., строком на 365 днів (до 07.01.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми за кожен день користування (912,5% річних). Періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 20 днів. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику до дня повернення суми кредиту включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 4. Вказує, що ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши на картковий рахунок відповідача грошові кошти у сумі 5000 грн. 5. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів не виконав, внаслідок чого станом на 07.05.2025 заборгованість за кредитним договором становить 45638,40 грн, з яких: 4754 грн - заборгованість за кредитом; 40884,40 - заборгованість за нарахованими процентами за період з 08.01.2024 по 07.01.2025. 6. З огляду на наведене, просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» заборгованість за кредитним договором № 4813-2988-1 від 08.01.2024 в сумі 45638,40 грн, з яких: 4754 грн - заборгованість за кредитом; 40884,40 - заборгованість за нарахованими процентами, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 2422,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 7. 04.07.2025 відповідач [PERSON] засобами поштового зв`язку, а також додатково 08.08.2025 через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якій вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Вказує, що він не укладав кредитний договір, роздруківку якого долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви, відповідно не погоджував зазначену процентну ставку та інші кабальні умови кредитування. Зазначає, що позивач надає роздруківку такого договору без його підпису як позичальника. Доповнює, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Вважає, що наявна в матеріалах справи паперова копія спірного кредитного договору не може вважатися електронним документом (копією електронного документа), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору між ним та позивачем. Зазначає, що якби він дійсно укладав такий договір, то в обов`язковому порядку мав би здійснити набір у відповідній електронній формі певної комбінації алфавітно-цифрової послідовності, вказана комбінація мала б відобразитись у вказаній електронній формі та зберегтись на сервері кредитора для подальшого долучення до кредитних договорів, і позивач міг би надати такі докази. Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачу, підтвердження ним пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо. Щодо вимог\~позивача про\~стягнення з\~нього 40884,40\~грн.\~заборгованості за\~нарахованими процентами\~за період\~з 08.01.2024\~по 07.01.2025\~вказує,\~що заявлена\~позивачем сума\~стягнення процентів\~не відповідає\~максимальному розміру\~процентів по\~договору споживчого\~кредитування,\~оскільки нараховувалась\~за ставкою\~2,5%\~за кожен\~день користування\~протягом усього\~строку кредитування.\~Зазначає,\~що Законом\~України №\~3498-ІХ\~від 22\~листопада 2023\~року «Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг»,\~який набрав\~законної сили\~24\~грудня 2023\~року,\~внесено зміни\~до статті\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»,\~та доповнено\~її частиною\~5,\~відповідно до\~якої максимальний\~розмір денної\~процентної ставки,\~розрахованої відповідно\~до частини\~четвертої цієї\~статті,\~не може\~перевищувати 1\~%.\~Вказаним Законом\~України №\~3498-ІХ\~від 22\~листопада 2023\~року Прикінцеві\~та перехідні\~положення Закону\~України «Про\~споживче кредитування»\~доповнено пунктом\~17,\~в якому\~передбачено,\~що тимчасово,\~протягом 240\~днів з\~дня набрання\~чинності Законом\~України "Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг",\~установити,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки\~не може\~перевищувати:\~протягом перших\~120\~днів -2,5%: протягом наступних\~120\~днів -1,5\~%. Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5% застосовується до 22 квітня 2024 року, 1,5% - до 20 серпня 2024 року, а з 21 серпні 2024 діє процентна ставка 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умові договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно і правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Надає власний альтернативний розрахунок заборгованості за відсотками згідно ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» та п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», згідно з яким заборгованість за відсотками за користування кредитом становить 29250,00 грн. ( 13250,00 грн. - відсотки за період з 08.01.2024 по 22.04.2024 (5000 грн тіло кредиту х 2,5 % х 106 днів); 9000,00 грн - відсотки за період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 (5000 грн тіло кредиту х 1,5 % х 120 днів), 7000,00 грн - відсотки за період з 21.08.2024 року по 07.01.2025 року (5000 грн тіло кредиту х 1,0 % х 140 днів). Вказує, що позивач міг нараховувати процентну ставку на рівні 2,5 % на день тільки за період з 08.01.2024 по 07.01.2025. Також, зазначає, що на підтвердження обставин перерахування грошових коштів за спірним кредитним договором та наявності у нього боргу за цим договором позивач надає тільки розрахунки заборгованості, однак роздрукований розрахунок заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку (фінансової установи) та не містять відомостей, що дозволили перевірити, чи видавалися кредитні кошти, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем тощо. Також звертає увагу, що на підтвердження перерахування йому коштів позики позивач зазначає, що таке перерахування підтверджується довідками, однак ці документи повністю були створені позивачем та сторонньою юридичною особою. На цих документах немає відмітки банку про виконання платіжного доручення, немає підпису уповноваженої особи банку та печатки, немає рахунку отримувача в форматі ІВАN. Тобто зазначені файли не можуть бути належним підтвердженням здійснення переказів, оскільки повністю є результатом креативу сторони позивача. Також вказує, що немає підтверджень, що карткові рахунки, на які переказано дані кошти, належать йому, оскільки довідки не містять ідентифікуючих даних про нього (із фрагментів номеру карти, що відображені в повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме йому). Відтак, вказує,що інформаційна довідка не є первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів, а тому є неналежним та недопустимим доказом. Вважає, що матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування суми позики (платіжне доручення, квитанція, чек тощо), оформленого у відповідності до вимог чинного законодавства. З огляду на вищенаведене, вказує, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення договору позики (кредиту) зі ним на умовах, що вказані в наданій копії договору позики (кредиту), не довів перерахування йому тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, а тому в задоволенні позову просить відмовити повністю та судові витрати покласти на позивача. Щодо витрат на правову допомогу вказує, що матеріалами справи не підтверджується факт понесених позивачем витрат на послуги правничої допомоги адвоката в розмірі 10000 грн., оскільки не доведено оплати гонорару саме адвокату за надання професійної правничої допомоги. Наголошує, що адвокатська діяльність не є господарською і зокрема підприємницькою, у значенні ст. З ГК України, а адвокат не є суб`єктом господарюваня який здійснює підприємницьку діяльність (рішення Ради адвокатів України № 13 4 21.02.2023р.).З наданих документів (акти, рахунки, договори), не вбачається, що гонорар сумі 10000,00 грн. взагалі стосується надання правової допомоги по справі стягнення заборгованості конкретно з нього, оскільки вказані документи можуть стосуватись будь-яких інших справ за позовом ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ». Вважає, що обсяг виконаних робіт адвокатом робіт є неспівмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи, оскільки всі документи адвоката по цій справі мають шаблонний (типовий) характер, заповнення яких не вимагає ні значних трудових витрат, ні часу, ні інтелектуального навантаження з боку адвоката. Вважає заявлену суму витрат на професійну допомогу завищеною та неспівмірною, з огляду на що просить відмовити в заяві про стягнення таких витрат. 8. 11.07.2025 представник позивача Руденко К.В. через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив. Вказує, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким Позичальник ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Окрім цього, зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Процент», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://procent.com.ua/uk/about_us. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Зазначає,\~що статтею\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (далі\~-\~Закон)\~визначено порядок\~укладення електронного\~договору.У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону, Відповідач зареєструвався на веб-сайті Позивача в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://procent.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. При цьому, вказують, що укладення Відповідачем з Позивачем Договору № 4813-2988-1 від 08.01.2024року це право, а не обов`язок Відповідача, яке було реалізовано на власний розсуд Відповідачем, який є вільним у своєму виборі. При цьому Відповідач не був обмежений ні у часі для ознайомлення з умовами кредитування, ні у часі для ознайомлення з самим Договором. Також Відповідач не обмежений у проведенні порівняльного аналізу кредитного договору, умов кредитування, які були у ТОВ «ФК «Процент» з іншими, які пропонуються різними небанківськими фінансовими установами або банками на ринку надання фінансових послуг, а саме кредитування. Окрім цього, звертають увагу на те, що будь-які зміни умов Договору № 4813-2988-1 від 08.01.2024 року не вносилися. Щодо нарахування відсотків вказує, що відповідачу було кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 365 днів (до 07.01.2025 року), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Вказує, що відповідно до п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Вважає, що за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту.Зазначає, що у разі внесення змін до Кредитного договору в частині складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до Кредитного договору. Вказує, що зміни до Кредитного договору, що укладений з Відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки немає (Роз`яснення Національного банку України у листі від 19.02.2024 року вих. №. 14- 0004/12907). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 01,05.2025року становить: 4754,00 грн. - заборгованість за кредитом; 40884,40 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 08.01.2024 \~ \~ \~ \~року по 07.01.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним Кредитним договором, Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Кредитного договору. Щодо стягнення витрат на правову допомогу вказує, що на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивачем було долучено до Позовної заяви: завірену копію договору № 03/06/2024 від 03.06.2024р. про надання юридичних послуг; завірену копію Свідоцтва № 2412 від 23.10.2018 року; завірену копію довіреності, виданої ТОВ «ФК «Процент» адвокату Руденку К.В.; завірену копію акту приймання-передачі наданих послуг N»18 від 28.02.2025 року; завірену копію Витягу з Реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 18 від 28.02.2025 року; завірену копію платіжного доручення про сплату витрат на правову допомогу. Окрім цього, вважають суму витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 10 000,00 грн. співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім цього, вказують, що чинним законодавством не передбачено заборони особі, яка здійснює адвокатську діяльність, перебувати на обліку в податкових органах як фізична особа- підприємець, а також не вимагає додаткової реєстрації як самозайнята особа, що здійснює незалежну професійну діяльність. Податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа. Вважає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем. В запереченні представник Відповідача не обґрунтовано яким чином вид оподаткування діяльності впливає на професійний статус особи, яка надає професійну правову допомогу, а факт перебування особи на спрощеній системі оподаткування нівелює наявність у такої особи статусу адвоката. З огляду на наведене просить позов задовольнити та стягнути судові витрати з відповідача. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи 9. В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРОЦЕНТ» Руденко К.В. не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить проводити розгляд даної справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ». 10. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без його участі. Суд звертає увагу, що сторони в судове засідання не з`явилися, проте, вважаю, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки, наявні всі підстави для розгляду спору по суті. Причини для відкладення судового засідання не встановлені, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Сторони реалізували своє право на викладення відповідних аргументів і доводів та право долучити докази на їх підтвердження, зважаючи на межі розгляду справи в суді. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі 11. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області №944/2324/25 від 27.05.2025 вказана цивільна справа передана за підсудністю до Мостиського районного суду Львівської області, яка надійшла до суду 16.06.2025 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Гіряк С.І. 12. Ухвалою суду від 18.06.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13. Ухвалою суду від 18.07.2025 витребувано у АБ «УКРГАЗБАНК» інформацію щодо платіжної картки № [NUMBER] . Ухвалою суду від 24.10.2025 відмовлено у клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі. 14. Судом на підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини встановлені Судом 15. Судом встановлено, що 08 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] , як позичальником, було укладено Кредитний договір № 4813-2988-1. 16. Відповідно до п. 1.1. Договору на умовах встановлених цим Договором, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим Договором. 17. Відповідно до п. 1.2. Договору процентна ставка за користування кредитом становить 2,5 % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 912,5%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. 18. Відповідно до п. 1.3. Договору строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. 19. Згідно п. 1.5. Договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. 20. Відповідно до п. 1.7. Договору товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальникові. 21. Відповідно до п. 1.8. Договору розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку № 1 до цього договору. 22. Відповідно до п. 4.1. Договору сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору у строки відповідно до графіку визначеному у додатку №1. 23. Згідно п. 6.1. Договору даний договір укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 24. Відповідно до п. 6.3. Договору після проходження реєстрації та ідентифікації в ІКС товариства, позичальник в особистому кабінеті в ІКС, реєструє електронний платіжний засіб на який буде перераховано суму кредиту. 25. Відповідно до п. 8.1. Договору цей договір складено в електронному вигляді українською мовою, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або електронної печатки з електронною позначкою часу уповноваженою особою товариства. Договір створений та збережений в ІКС товариства, перетворений електронними засобами у візуальну форму. 26. Даний кредитний договір підписаний відповідачем 08 січня 2024 року о 11:19:49 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 476280. 27. Згідно Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua відносно хронології дій щодо укладення кредитного договору № 4813-2988-1 від 07 січня 2024 року, виданого ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», для укладення електронного кредитного договору сторони вчинили відповідні дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та поза нею в період часу з 07 січня 2024 року о 14:51:16 год. по 08 січня 2024 року о 11:20:21 год. 28. Із копії Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua слідує, що відповідач заповнив Анкету-заяву на кредит №49539, створену 07 січня 2024 року, згідно якої погоджені умови кредитування по заяві, зокрема, зазначено: сума кредиту 5000,00 грн; строк кредиту 365 днів; процентна ставка становить 2,5% за кожен день строку користування кредитом; річна процентна ставка становить 912,5%; періодичність сплати чергового платежу: 20 днів. 29. Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Процент» передбачені умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом. 30. Згідно довідки від 29.04.202 з платіжного сервісу FONDY, 08.01.2024 було перераховано кошти у розмірі 5000,00 грн за договором №48132988-1 від 08.01.2024 на картковий рахунок № [NUMBER] . 31. Згідно відповіді АБ «УКРГАЗБАНК» №БТ-10636 від 12.08.2025, яка надана на виконання ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 18 липня 2025 року про витребування доказів, гр.. [PERSON] є клієнтом банку і має рахунок в АБ «УКРГАЗБАНК», який був відкритий 20.02.2023. З заяви-договору вбачається, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] і відповідно до виписки по рахунку [PERSON] № [NUMBER] 08 січня 2024 року о 11:22:16 на вказаний рахунок зараховано переказ в сумі 5000 грн 00 коп. 32. Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №4813-2988-1 від 08 січня 2024 року вбачається, що станом на 01 травня 2025 року загальна сума заборгованості відповідача становить 45 638,00 грн, з яких: 4754,00 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту; 40884,40 грн прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. 33. З даного розрахунку вбачається також, що відповідачем було сплачено 246 грн заборгованості за тілом кредиту та 2625 грн процентів за користування кредитом, а разом 2871 грн. 34. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 06.06.2024 [PERSON] є учасником бойових дій. Згідно копії довідки військової частини [NUMBER] № 345 від 06.04.2023 вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , згідно наказу [INFO] від 11.02.2023 №49. З копії довідки військової частини [NUMBER] від 11.11.2023 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, вбачається, що відповідач [PERSON] в період з 16.05.2023 по 11.11.2023 дійсно брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, смт. Нью Йорк, м.Костянтинівка. V. Застосоване судом законодавство 35. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 36. Згідно з ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 37. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 38. Згідно з ст. ст.\~76,\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 39. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 40. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. 41. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 42. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 43. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 44. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. 45. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 ЦК України). 46. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». 47. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 48. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). 49. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 50. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цьогоЗакону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 51. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 52. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 53. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 54. П. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 55. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). 56. На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». 57. У ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» вказано, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. 58. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. 59. За змістом ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». 60. Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022 у справі № 202/2965/21). 61. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 62. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 63. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 64. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. 65. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 66. Відповідно до ч.1 ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 67. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 68. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. VI. Висновки Суду Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими процентами 69. Відповідно до ст.263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 70. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 71. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 72. ТОВ "ФК "Процент" належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 5000,00 грн. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. 73. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ "ФК "Процент" та відповідачем [PERSON] . 74. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. 75. Заперечення сторони відповідача з приводу відсутності доказів, які б підтверджували факт укладення кредитного договору та зарахування грошових коштів на рахунок [PERSON] слід відхилити з огляду на те, що як встановлено в ході судового розгляду кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, з зазначенням особистих даних відповідача, а саме адреси проживання, його паспортних даних, РНОКПП, електронної пошти, номера телефону, а крім того перерахування коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується витребуваною інформацією №БТ-10636 від 12.08.2025, наданою АБ «УКРГАЗБАНК», згідно копії заяви-договору якої вбачається, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] і відповідно до виписки по рахунку [PERSON] № [NUMBER] 08 січня 2024 року о 11:22:16 на вказаний рахунок зараховано переказ в сумі 5000 грн 00 коп. 76. Суд зауважує, що кредитні кошти надані позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану ним при укладенні договору. Відповідач не надав доказів, що кредитні кошти на його картку, зазначену ним у договорі, не надходили. Відповідачем не спростовано факт надання всіх особистих ідентифікуючих даних, даних її платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий. Відтак слід зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. 77. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний Кредитний договір №4813-2988-1 від 08.01.2024 укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписаний саме відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказаний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. ТОВ "ФК "Процент" належними та допустимими доказами підтверджено укладання кредитного договору з відповідачем, сторони вказаного вище договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови надання грошових коштів у кредит, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах. 78. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору кредитор 08.01.2024 взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на таких умовах: сума кредиту\~5000,00 грн; строк кредитування - 365 днів, денна процентна ставка за користування кредитом 2,5 %. 79. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість станом на 01.05.2025 у загальній сумі 45638,40 грн, з яких: 4754,00 грн. розмір заборгованості за кредитом; 40884,40 грн. сума нарахованих відсотків за період з 08.01.2024 по 07.01.2025 року. 80. Як згадувалось вище, відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. 81. Разом\~з тим,\~в процесі\~розгляду справи,\~із долучених\~відповідачем до\~матеріалів справи\~доказів,\~судом встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] \~згідно копії\~посвідчення серії\~ [NUMBER] \~від 06.06.2024 є учасником бойових дій. Згідно копії довідки військової частини [NUMBER] № 345 від 06.04.2023 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , згідно наказу [INFO] від 11.02.2023 №49. З копії довідки військової частини [NUMBER] від 11.11.2023 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, вбачається, що відповідач [PERSON] в період з 16.05.2023 по 11.11.2023 дійсно брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, смт. Нью Йорк, м.Костянтинівка. 82. Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. 83. Так,\~Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»\~відповідно до\~Конституції України\~визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. 84. Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в\~Конституції України\~та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. 85. Згідно з пунктом 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~(в редакції чинній на момент укладення кредитного договору, а саме в редакції\~Закону від 30 березня 2021 року № 1357-ІХ, який набрав чинності з 23 квітня 2021 року, та яка діяла зі змінами, внесеними згідно із\~Законом № 2459-IX від 27 липня 2022 року\~до 04 травня 2024 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. 86. Аналіз змісту цієї норми, якою доповнено\~Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~згідно із\~Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», проте у згаданій вище редакції свідчить, що вона поширюється на дві категорії військовослужбовців: (1) військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; (2) інші військовослужбовці, до яких належать військовослужбовці, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час дії особливого періоду. Для першої категорії військовослужбовців щоб скористатися пільгою необхідно надати докази їх призову на військову службу саме за призовом під час мобілізації, на особливий період. При цьому, вказана пільга надається їм на весь час їх призову. Щодо надання пільги другій категорії військовослужбовців, тобто військовослужбовцям, які перебувають на інших видах військової служби, окрім військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, така надається їм у період перебування безпосередньо в районах та у період здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення. При цьому, вказана пільга надається їм під час дії особливого періоду. Вказані обставини мають бути підтверджені відповідними документами, визначеними Порядком надання тапозбавлення статусуучасника бойовихдій осіб,які захищалинезалежність,суверенітет татериторіальну цілісністьУкраїни ібрали безпосереднюучасть вантитерористичній операції,забезпеченні їїпроведення чиу здійсненнізаходів іззабезпечення національноїбезпеки іоборони,відсічі істримування збройноїагресії РосійськоїФедерації вДонецькій таЛуганській областях,забезпеченні їхздійснення,у заходах,необхідних длязабезпечення оборониУкраїни,захисту безпекинаселення таінтересів державиу зв`язкуз військовоюагресією РосійськоїФедерації протиУкраїни,затвердженим\~постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 20 серпня 2014 р. № 413\~(із відповідними змінами). 87. Законом України 21 березня 2024 року № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набрав чинності 04 травня 2024 року, пункт 15 статті 14 викладено в такій редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». 88. Аналіз змісту цієї норми дає підстави для висновку, що законодавець розширив категорію «інших» військовослужбовців, віднісши до неї військовослужбовців, які брали або беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, проте виключив із Закону положення про те, що надання цієї пільги такій категорії військовослужбовців обумовлюється їх перебуванням безпосередньо в таких районах та у період здійснення зазначених заходів. 89. Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, пункт 15 статті 14 викладено в такій редакції: «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям,\~під час\~дії особливого\~періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». 90. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 91. За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. Згідно зпунктом 19частини першоїстаттею 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їхсоціального захисту» (у редакції, чинній на момент отримання відповідачем статусу учасника бойовихдій) учасниками бойовихдій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, визначених у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України. 92. Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду в розумінні Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.08.2020 року у справі № 813/402/17 дійшла висновку, що за змістом наведених вище визначень, навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. 93. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. 94. На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII, з 18.03.2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває на час розгляду справи. 95. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2019 року в справі №760/15915/16 (провадження № 61-17233св18) зроблено висновок, що «згідно з\~Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер. Суди обох інстанцій обґрунтовано врахували наявні у справі докази, що підтверджують факт участі позивача у антитерористичній операції та наявність у нього статусу учасника бойових дій. Безпосередня участь особи бойових діях, спрямованих на захист Батьківщини, під час дії в державі особливого періоду дає підстави для висновку, що на спірні правовідносини поширюється дія пункту 15\~статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 306/1157/15-ц (провадження № 61-2525св18), від 30 травня 2018 року в справі № 521/12726/16-ц (провадження № 61-16144св18), від 10 січня 2019 року в справі № 327/353/16-ц (провадження № 61-25229св18) та від 04 вересня 2019 року в справі № 554/10264/17 (провадження № 61-42778св18)». 96. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року в справі №199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. 97. Сталою практикою Верховного Суду підтверджено, що пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою, дія якої поширюється на всіх військовослужбовців в розумінні п.1 ч.1\~ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~без виключення (Постанова Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №175/377/16-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №521/9626/15- ц; ), у тому числі на військовослужбовців за контрактом (Постанова Верховного Суду від 14.05.2021 у справі №502/1438/18), офіцерів запасу (Постанова Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №642/548/21), тощо. 98. Таким чином, з наданих відповідачем документів, вбачається, що на час укладення кредитного договору №4813-2988-1 від 08.01.2024 та у період виконання умов договору, а також станом на момент ухвалення судом даного рішення, відповідач [PERSON] має статус військовослужбовця, є учасником бойових дій, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, під час дії в державі особливого періоду, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п.15\~ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. 99. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом №4813-2988-1 від 08.01.2024 в розмірі 40884 грн 40 коп не підлягають задоволенню, оскільки на відповідача поширюються положення п.15\~ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей»\~щодо не нарахування процентів за користування кредитом. 100. Окрім цього, суд погоджується з твердженнями відповідача, що позивачем нараховували відсотки з порушенням ч.5\~ст.8 Закону України«Про споживче кредитування»\~та п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». 101. Таким чином, вимоги сторони позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №4813-2988-1 від 08.01.2024 слід задовольнити частково, а саме суд вважає за доцільне стягнути заборгованість за тілом кредитом в розмірі 4754 грн 00 коп. Висновок 102. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який є правомірним, а тому повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. 103. У\~зв`язку із\~тим,\~що відповідач\~отримав кредитні\~кошти і\~у нього виникло зобов`язання\~повернути їх,\~у розмірах\~та у\~строки,\~що зазначені\~в кредитному\~договорі,\~суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача за кредитним договором №4813-2988-1 від 08.01.2024 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4754 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. В\~частині позовних вимог про стягнення з відповідача процентів в розмірі 40884 грн. 40 коп. слід\~відмовити. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. VІІ. Судові витрати 104. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову\~на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 105. Згідно платіжної інструкції № 2500 від 06.05.2025 позивачем було сплачено 2422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок судового збору. При цьому, по справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 45638 грн.40 коп. (сорок п`ять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 40 копійок), що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 4754 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок, що становить 10,42 %. 106. А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 252,41 грн. (2422 х 10,42 /100 = 252,41) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає таке. 107. Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.ч.1,2\~ст.137 ЦПК України). 108. За змістом ч.ч.3,4,5\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 109. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 110. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 111. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 112. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача долучено договір про надання правової допомоги від 03 червня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та ФОП Руденко В.К., копію довіреності ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» від 03 червня 2024 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 28 лютого 2025 року, відповідно до якого ФОП [PERSON] надав, а клієнт ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» прийняв правову допомогу на суму 100 000 грн.; витяг з реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №18 до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, копію платіжної інструкції № 1937 від 28 лютого 2025 року на суму 100 000 грн. 113. Зважаючи на те, що заявлені позовні вимоги задоволено частково, понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1042, 00 грн. (10000 х 10,42 /100 = 1042, 00) витрат на правову допомогу. З цих\~підстав,

Outcome: partial