Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення авансу за будинок. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в березні 2023 року [PERSON] дізнавшись про намір [PERSON] купити житло для своєї сім`ї, запропонувала останній купити в неї житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 16 березня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Росписку, згідно якої [PERSON] дала завдаток у розмірі 2000 доларів США [PERSON] за будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Також, як вказує позивач, за цією розпискою, решту суми за будинок в розмірі 4000 доларів США, [PERSON] зобов`язується виплатити [PERSON] протягом 3 (трьох) років, а також сплатити борг за комунальні послуги. Позивач вказує, що сплатила комунальних послуг на загальну суму 36780,28 грн. Також зазначає, що в травні та червні 2023 року [PERSON] сплатила [PERSON] за будинок у загальному розмірі 37000 грн. Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що після сплати всіх комунальних послуг та передачі вказаних коштів як завдаток за будинок, [PERSON] дізналася, що будинок не належить [PERSON] , тому вона не має права здійснювати в подальшому продаж цього будинку. Просить суд стягнути з відповідача аванс у розмірі 119884,00 грн, комунальні платежі у розмірі 36780,28 грн, судові витрати покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у відповідь на позов подала письмові пояснення, зі змістом яких проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, вказує, що зазначені позивачем суми були отриманні в якості саме завдатку, а не авансу, який у відповідності до статті 570 ЦК України не повертається, адже саме [PERSON] відмовилась від угоди. Будинок належить її доньці [PERSON] , яка є неповнолітньою, а тому вона має право продажу спірного будинку як законний представник неповнолітньої дитини. Вважає, що такі дані позивач надає з метою уникнути відповідальності за невиконання вказаної угоди, адже в даному випадку наступає відповідальність, яка передбачена та покладається на винну у разі невиконання зобов`язання сторону і полягає в тому, що якщо у порушенні зобов`язання винна сторона, яка надала завдаток, то він залишається в іншої сторони, а якщо порушення зобов`язання сталося з вини особи, яка отримала завдаток, то вона повинна повернути завдаток та додатково сплатити суму розміру завдатку або його вартості. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. \~ \~ \~ \~В судовому засідання відповідач та її представник [PERSON] проти позову заперечували у повному обсязі, просили у його задоволенні відмовити. \~ \~ \~ \~Дослідивши обсатвини\~справи в\~їх сукупності,\~перевіривши їх\~доказами суд\~дійшов до\~наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦПК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків Згідно з частинами першою, другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Результат системного аналізу зазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). \~ \~ \~ \~Дослідивши в судовому засіданні розписки, які укладені між позивачем та відповідачем, суд вважає ці розписки договором завдатку у розумінні ч. 1 ст. 570 ЦК України, оскільки при укладанні сторонами були досягнуті домовленості стосовно істотних умов договору та відбулася передача грошових коштів однією стороною іншій стороні. За змістом розписки зазначено: дані про особу, яка отримує кошти і дає кошти [PERSON] та [PERSON] ; сума коштів 2 тисячі доларів США; кінцевий термін виконання зобов`язання 16.03.2026р.; вказівку того, що гроші, отримані саме в якості завдатку і передані в забезпечення виконання договору (угоди); - в даному випадку договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , дата складення та підписи двох сторін. 16.03.2023р. Вказані розписки також є попереднім договором купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні як свідок, за її згодою, була допитана відповідач [PERSON] , яка повідомила, що між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Під час домовленостей [PERSON] оглядала будинок, правовстановлюючі документи на цей будинок і таким чином була обізнана, що власницею будинку є неповнолітня [PERSON] . На виконання досягнутих домовленостей, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла грошові кошти в якості саме завдатку. [PERSON] повідомила, що вона зверталася до органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області за консультацією щодо отримання дозволу на продаж будинку. Вказала, що [PERSON] самостійно виїхала з будинку і звернулася з позовом до суду, від укладання в майбутньому (як домовлено між сторонами 16.03.2026 року) угоди купівлі-продажу [PERSON] не відмовлялася. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] повідомила, що про обставини укладання угоди між [PERSON] та [PERSON] , а також про обставини передачі ними коштів одна одній не обізнана. Висловила різко негативне ставлення до відповідача [PERSON] , зазначивши, що остання з нею не вітається. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Таким чином, з огляду на письмові докази, досліджені в ході судового розгляду, а також показання свідків, суд вважає доведеним факт укладання між сторонами саме договору завдатку, а також відмову від виконання цього договору саме з боку позивача, доводи щодо передачі грошових коштів позивачем відповідачу саме в якості авансу не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволення позову в частині стягнення грошових коштів у розмірі 119884,00 грн слід відмовити. \~ \~ \~ \~Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення комунальних платежів у розмірі 36780,28 грн, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, укладаючи договір завдатку на виконання попереднього договору купівлі-продажу будинку, сторони визначили кінцевий термін виконання зобов`язання 16.03.2026р. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимога щодо розірвання попереднього договору купівлі-продажу позивачем не заявлена, а відтак строк виконання зобов`язань по укладанню договору купівлі-продажу ще не настав, отже вимога про стягнення комунальних платежів є передчасною, а тому суд відмовляє в її задоволенні. Згідно з п.6 ч.1\~ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed