Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-21 00:00:00

В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] , з яким відповідач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі до грудня 2021 року. Вже на той час дитина проживала з батьком та перебувала на його повному утриманні. З квітня 2024 року [PERSON] почала проживати однією сім`єю з іншим чоловіком та взагалі припинила займатися вихованням сина, не піклується про його добробут та стан здоров`я, та й взагалі не бажає з ним спілкуватися. Та оскільки [PERSON] не надавала жодної фінансової допомоги в утриманні сина, то його батько [PERSON] вимушений був звернутися до Люботинського міського суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] . Але й в примусовому порядку [PERSON] не бажає допомагати в утриманні сина, на що вказує виникла з її боку заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 13378,00 грн. Наразі малолітній [PERSON] проживає саме з нею, [PERSON] , оскільки його батько [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом. Мати дитини [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина ухиляється, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом. Тому вона, [PERSON] , як бабуся дитини, змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 09 липня 2025 року було відкрито провадження в справі та відповідачу був встановлений строк у 15 днів з дня одержання копії ухвали на подання відзиву на позов. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та матеріалів позовної заяви було отримано відповідачем [PERSON] засобами поштового зв`язку 18 вересня 2025 року за адресою фактичного місця проживання. Протягом встановленого судом строку відповідачем відзив не поданий. Третьою особою [PERSON] копії ухвали про відкриття провадження в справі та матеріалів позовної заяви отримані в приміщенні суду 23 липня 2025 року. Протягом встановленого судом строку третьою особою письмових пояснень щодо заявленого позову не подано. В судове засідання відповідач [PERSON] була викликана шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою її місця проживання. Судову повістку відповідачем отримано 18 вересня 2025 року, що підтверджується її підписом у зворотному поштовому повідомленні про отримання рекомендованого листа. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини її неявки суду невідомі, відзив на позов нею не поданий. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Вона пояснила, що її донька [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] залишалась проживати з сином в її будинку. Але згодом вона почала зустрічатися з іншим чоловіком на ім`я [PERSON] та в січні 2024 року переїхала жити до нього разом з сином [PERSON] . Однак влітку 2024 року онук [PERSON] прийшов до неї, [PERSON] , додому і попросився жити з нею, бо матір зі своїм співмешканцем постійно пиячать та ображають його. Від тоді онук проживає з нею постійно. В свою чергу, вона неодноразово намагалася вплинути на свою доньку, аби вона змінила своє ставлення до [PERSON] та до свого способу життя. Натомість [PERSON] з вересня 2024 року взагалі припинила з нею будь-яке спілкування. Також позивач пояснила, що [PERSON] не виявляє бажання зустрічатися з сином, хоча він їй не одноразово пропонував. В серпні 2025 року, коли у [PERSON] був день народження, [PERSON] мала намір привітати сина зі святом, але не прийшла. Тому її слід позбавити батьківських прав. Третя особа [PERSON] заявлений позов підтримав та просив його задовольнити. Він пояснив, що дійсно перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за її ініціативою в той час, коли він перебував у Польщі на заробітках. В Україну він повернувся у 2022 році і тоді [PERSON] разом з їх спільним сином [PERSON] проживали в будинку [PERSON] . На той час в його будинку по [ADDRESS] умови проживання були недостатніми для проживання дитини, тому він не заперечував проти того, що син проживає з матір`ю, хоча [PERSON] не заперечував проти того, аби жити саме з ним, його батьком. Також [PERSON] пояснив, що у 2024 року, коли він вже був мобілізований до лав ЗСУ, дізнався від сина, що він з матір`ю проживає в іншому місці, в іншого чоловіка, але хоче повернутися в будинок бабусі, бо мати та її співмешканець постійно пиячать та ображають його. За кожної нагоди він, [PERSON] , приїжджав зі служби додому і проводив час зі своїм сином, і той неодноразово говорив, що не бажає жити з матір`ю. Представник виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування Зубахіна А.К. в судовому засіданні позов підтримала та вважала, що задоволення позовних вимог повністю відповідатиме інтересам дитини. У своєму виступі представник [PERSON] акцентувала увагу на тому, що в липні 2024 року на підставі звернення [PERSON] соціальними службами був взятий на облік та соціальний супровід малолітній [PERSON] по тій причині, що його матір [PERSON] зловживає алкоголем. Під час проведення дій по підготовці висновку щодо розв`язання спору спеціалістами Служби у справах дітей були обстежені умови проживання дитини в місці проживання його бабусі, позивача в справі. Під час такої перевірки було встановлено, що бабуся створила для свого онука усе необхідне для розвитку дитини, а також вона докладає зусилля для догляду за станом здоров`я дитини. В той же час, перевірити умови проживання в помешканні, де відповідач [PERSON] фактично проживає, спеціалістам Служби у справах дітей не вдалось, оскільки двері помешкання ніхто не відчинив, хоча було зрозуміло, що хтось все ж таки в помешканні перебуває. В тих випадках, коли [PERSON] приходила за викликом до Служби у справах дітей, спеціалістами надавали поради про те, як покращити ситуації по вихованню сина. Але [PERSON] на жодні поради не відреагувала. В судовому засіданні, вислухавши промови учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є рідною матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 10 липня 1982 року Люботинською міською радою Харківського району; та копія свідоцтва про одруження [NUMBER] від 04 вересня 1999 року, свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 25 липня 2006 року та свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 14 квітня 2015 року, яким підтверджується зміна дівочого прізвища відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Малолітній [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим повторно 07 січня 2025 року Харківським відділом державної РАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Батьками дитини [PERSON] у свідоцтві зазначені [PERSON] , який є третьою особою в даній справі, і [PERSON] , яка є відповідачем в даній справі. Від так, позивач [PERSON] є рідною бабусею по відношенню до малолітнього [PERSON] . Батьки дитини - [PERSON] і [PERSON] перебували з 14 квітня 2015 року у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 20 грудня 2021 року, ухваленим в справі № 630/894/21 за позовом [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області малолітній [PERSON] з 10 листопада 2015 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстроване місце постійного проживання [PERSON] , батька дитини. За інформацією, отриманою виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області станом на 04 липня 2025 року, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою постійно зареєстрована і проживає позивач [PERSON] . Але за вказаною адресою відповідач [PERSON] тривалий час не проживає, що випливає з пояснень учасників справи та підтверджено показаннями свідків. За ініціативою позивача [PERSON] в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона тривалий час знайома з [PERSON] , бо вони одна одній куми, а також вона добре знайома з [PERSON] , її чоловіком [PERSON] та їх сином [PERSON] . Свідок підтвердила, що тривалий час [PERSON] з чоловіком і сином проживали в будинки її матері [PERSON] , і що [PERSON] часто телефонувала їй та розповідала про своє життя. В одній з розмов [PERSON] розповіла їй, що вона закохалася в іншого чоловіка та переїхала жити до нього разом з сином. Також згодом вона, [PERSON] , дізналася від [PERSON] , що він самостійно повернувся в будинок до своєї бабусі та залишився жити у неї по тій причині, що його мати разом зі своїм співмешканцем постійно пиячать та ображають його, тому він не хоче з ними жити. Також від дитини вона дізналася, що з матір`ю він протягом останнього року не спілкувався, і що мати навіть не привітала його з днем народження. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона являється племінницею позивача [PERSON] і добре знайома з нею та її донькою [PERSON] , яку раніше могла охарактеризувати як добру та турботливу матір. Але після розлучення [PERSON] закохалася в іншого чоловіка та згодом переїхали жити до нього зі своїм сином [PERSON] . Від тоді [PERSON] припинила піклуватися про свого сина, що призвело до того, що [PERSON] невдовзі повернувся жити до своєї бабусі. Зі слів [PERSON] вона, [PERSON] , дізналася, що від матері він пішов, бо та стала часто вживати спиртні напої, а її новий чоловік ображає його, і що протягом останнього року дитина з матір`ю не спілкувався. В свою чергу вона, [PERSON] , намагалася вплинути на [PERSON] , аби вона змінила своє ставлення до сина, до способу свого життя. Але [PERSON] навіть чути її схотіла та своєї поведінки не змінила. Оцінюючи показання свідків, суд визнає їх достовірним та такими, що підтверджують те, що позивач [PERSON] та її малолітній онук [PERSON] проживають спільно за однією адресою як члени однієї родини, тому позивач має право згідно зі ст. 165 СК України на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Зі змісту характеристики, складеної 29 травня 2025 року директором і класним керівником Люботинської гімназії № 1 Люботинської міської ради Харківської області, вбачається, що [PERSON] навчається у 3-му класі, завжди присутній на онлайн уроках, і проживає з бабусею і батьком, які приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини. Разом з тим мати [PERSON] протягом усього навчального року не проявляла інтерес до навчання сина та не відвідувала батьківські збори. Згідно з довідкою від 29 травня 2025 року, виданою Харківським відділом ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, було відкрито 06 лютого 2025 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 630/134/25, виданого 27 січня 2025 року Люботинським міським судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частині від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З боку боржника [PERSON] існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина в розмірі 13378,00 грн. Таким чином, досліджені докази підтверджують те, що відповідач [PERSON] протягом останнього календарного року виявляє інтересу до життя свого сина [PERSON] в період його проживання з бабусею [PERSON] та не забезпечує матеріально потреби свого сина. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані приймати участь у вихованні дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав», наведено роз`яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач у справі [PERSON] батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконує, належним чином, не утримує дитину, не займається її вихованням, не піклується про стан здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає ніякої участі в підготовці до самостійного життя. Виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області на виконання вимог ст. 19 СК України було надано висновок від 12 вересня 2025 року № 03-36/3988 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, із вказаного висновку вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина, оскільки відповідач [PERSON] з квітня 2024 року, коли почала проживати з стороннім чоловіком без реєстрації шлюбу, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні сина не приймає, не спілкується з ним, не навідує, не забезпечує його матеріально, не дбає про здоров`я дитини. При підготовці висновку органом опіки та піклування також взято до уваги ті обставини, що малолітній [PERSON] емоційно прив`язаний до своїх бабусі і батька, з якими у нього добрі та дружні стосунки, і дитина не має бажання жити з матір`ю, оскільки вона з ним не спілкується, не приділяє йому уваги та він зазнає агресивної поведінки з боку чоловіка, з яким проживає його матір. На підставі ст. 171 СК України судом була забезпечена можливість дитині [PERSON] висловити свою думку щодо вирішення спору про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав по відношенню до нього. Дитина [PERSON] пояснив суду, що тривалий час проживав зі своєю матір`ю і бабусею в її будинку та не хотів переїжджати з матір`ю в будинок до її нового чоловіка. Однак мати забрала його з собою і деякий час він проживав з нею та її новим чоловіком. Але влітку минулого року він самостійно пішов від матері та повернувся в будинок своєї бабусі [PERSON] , бо мати почала часто вживати алкоголь разом зі своїм новим чоловіком, і цей чоловік ще ображав його, сварив та наказував. До матері він повертатися не хоче, бо вона часто буває п`яною, і через не хоче з нею спілкуватися. До того ж мати і сама постійно знаходить якісь причини, щоб не бачитися з ним. Тому вважає, що в його житті нічого не зміниться від того, чи буде чи не буде його мати позбавлення батьківських прав, адже він хоче залишитися жити з бабусею і батьком, з яким добре проводить час. Висловлена дитиною думку цілком відтворює його інтереси, тому суд вважає за необхідне врахувати її при вирішенні позовної вимоги в цілому. Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, умисно не виконує, що мало наслідком втрату дитиною бажання підтримувати з матір. стосунки, та бажана проживати саме з батьком і бабусею, а тому суд вважає, що позов [PERSON] про позбавлення батьківських є обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати

Outcome: approved