Jurisdiction: civil
Date: 2025-10-19 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Косюшок П.М. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 14.05.2024 між ТзОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22320-05/2024, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 14\~000 грн, які останній зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. Відповідач неналежно виконав зяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 42700 грн., з яких: 14000 грн. основний борг; 25200 грн нараховані проценти, 3500 штрафні санкції. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснилав жодного платежу для погашення існуючої заборгованості на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ». Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому позивач просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за Договором позики в розмірі 42700 грн, понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в своїй позовній заяві просить суд розглядати справу за його відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи від нього також не надходило. Відзив на позовну заяву не надав. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Цивільним Кодексом України. Судом встановлено, 14.05.2024 між ТзОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22320-05/2024, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі у розмірі 14000 грн, строком на 120 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % на день. Позивач на підтвердження невиконання відповідачем зобов`язання за вказаними договором надає заборгованість, яка складається з наступного: 42700 грн., з яких: 14000 грн. основний борг; 25200 грн нараховані проценти, 3500 штрафні санкції. 19.09.2024 ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу №19092024, на підставі якого до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло [PERSON] . Позивач зазначає, що станом на день відступлення права вимоги у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 42700 грн., з яких: 14000 грн. основний борг; 25200 грн нараховані проценти, 3500 штрафні санкції. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Всупереч вищенаведеному, позивач не надав суду будь-яких доказів виконання кредитором умов кредитного договору від №22320-05/2024 від 14.05.2024, а саме доказів видачі позики відповідачу шляхом її перерахування на банківський рахунок позичальника (п.1. Договору). Матеріали справи містять лише сам договір позики, а також документи, що підтверджують перехід права вимоги до позивача, але будь-яких доказів виконання договору позики (банківська виписка, платіжне доручення, довідка про перерахування коштів платіжною системою тощо) в матеріалах справи немає. У зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, судові витрати позивача залишаються за ним.

Outcome: dismissed